806 ÖFVEKSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1869. 



Af dessa glassorter hade Direktör Oller angifvit N:o 1, 

 2 och 3 såsom goda för tillverkning af elektriska apparater, 

 N:o 4 och 5 dereraot som odugliga. 



Den kemiska sammansättningen af dessa glassorter fann jag 

 vara följande: 



Nio 1. N:o 2. N:o 3. Nio 4. N:o 5. 



Kiselsyra 75.T 71.2 76.1 74.2 72.8 



Svafvelsyra 0,6 1.0 0.7 0.8 1.0 



Arseniksyra.: — — 0.2 0.3 — 



Blyoxid — — — 0.3 — 



Järnoxid ] 



Mangaiioxidoxidul 0.4 1.5 0.4 1.0 0.9 



Lerjord ' 



Kalk 8.9 15.2 8.3 8.7 9.3 



Talk 0.1 0.4 0.1 0.1 0.3 



Natron 2.9 9.7 11.8 13.8 15.6 



Kali 11.2 1.0 2.9 0.4 1.0 



99.8 100.0 100.5 99.6 100.9. 

 Alkalierna äro vid alla dessa analyser vägda som chlorider, 

 och kalit sedan vägdt som kaliuraplatinachlorid. Ett undantag 

 gör analys N:o 2, der natronet är beräknadt af förlusten, eme- 

 dan alkalichloriderna befannos hafva varit svafvelsyrehaltiga. 

 Kiselsyran och öfriga ämnen äro alltid direkt bestämda. Det 

 betydligare öfverskottet vid analys 5, beror sannolikt på kalk- 

 bestämningen. 



Jern, mangan och lerjord har jag ej ansett nödigt att be- 

 stämma hvar för sig. I 3 analyser bestämde jag lerjorden sär- 

 skildt och fann deraf i glaset N:o 1 0.3 %, i N:o 2 0.6 % och i 

 N:o 4 0.8 %. 



En liten halt af arsenik i vanligt glas, förmodligen i tillstånd 

 af arseniksyra, är förut anmärkt af BÄdeker^); vid dessa ana- 

 lyser blef den, efter kiselsyrans aflagsnande, fälld med svafvelväte 

 och sedan vägd som arseniksyrad talkamraoniak; jag lade dock 

 ingen särskild vigt på noggranheten af dess bestämning. Att 



1) Arch. Pharm. (2) CXX, 55). 



