812 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAU. FÖRHANDLIXGAK, 186 9. 



nära 3 gånger så stor, som efter torkning vid 160". Då man 

 vet, att det kiselsyrade alkalit i första rummet angripes af vatten, 

 .sä torde det iakttagna förhållandet kunna förklaras af följande 

 formel för glasets sönderdelning vid närvaro af en stor mängd 

 fuktig kolsyra: 



Na Si^ + 2C + 3H = (NaC + HC) + 2Si H, af 

 hvilka sednare produkter vid högre temperatur bortgå C0._, + 3H0, 

 eller ungefär | af de utaf glaset upptagna ämnenas vigt. ' 



Genom direkta försök öfvertygade jag mig om, att torr 

 kolsyregas är fullständigt utan verkan på glaspulver, samt att 

 glaset icke är blott i vanlig mening hygroskopiskt, utan i fuktig 

 luft, liksom vid direkt beröring med vatten, binder en del deraf 

 kemiskt till vattenhaltigt silikat. Försöken gjordes med glaset 

 N:o 5), ytterst fint sönderrifvet. Sedan pulvret fått stå 8 dygn 

 öfver kalkvatten och derefter 13 dygn öfver chlorkalciura och 

 kalk, visade det ännu 6 %, efter torkning vid 100*^ 2,7 %, och 

 vid 160" 1,5 % tillökning i dess ursprungliga vigt. Som bekant 

 qvarhåller kiseltyradt alkali vatten ännu vid 150" temperatur. 

 För vidare säkerhets skull pröfvade jag pulvret efteråt på kol- 

 syra, som under torkningen möjligen kunnat upptagas, men fann 

 deraf blott 0,4 %. Ett annat prof af samma glaspulver hade 

 samtidigt blifvit stäldt öfver kaustik ammoniak, hvars verkan 

 på glas är lika bekant som egendomlig, men jag erhöll dervid 

 nästan alldeles samma vigtstillökning som glaspulvret visat öfver 

 blott vatten. 



Det är således tydligt, att äfven glas af oklanderlig kemisk 

 sammansättning, måste i luften bekläda sig med en, om också 

 ytterst tunn, hinna af vattenhaltiga, icke glasartade föreningar. 

 För olika glassorter kan denna ytförändring vara olika hastig och 

 sträcka sig olika djupt, allt efter varaktigheten af deras kemiska 

 sammansättning, och dessa omständigheter syntes ensamma kunna 

 förklara deras olika isoleringsförmåga för elektricitet. 



Det var nu af intresse att underkasta de ifrågavarande 

 glassorterna, hvilka jag blott erhållit rubricerade såsom antingen 

 »godaw eller »odugliga», en noggrannare pröfning på deras iso- 



