84 EKMAN, BESTÄMNING AF LITET KALK BLAND MYCKET MAGNESIA. 



försöken använda magnesiiunsulfatet kunnat innehålla spår af 

 gips, oaktadt denna ej kunnat upptäckas medelst den bästa 

 hittills mer kända method, nemligen ScHEERERS. I så fall 

 kunde nemligen gipsens löslighet i alkoholblandningen maskeras 

 af magnesiasulfatets egen gipshalt, i det denna kunde räcka till 

 att mätta alkoholblandningens löslighetsförmåga för gips; den 

 särskildt tillsatta gipsmängden kunde da naturligtvis fullständigt 

 utfällas. 



För att afgöra detta valde jag följande utväg. Magnesium- 

 sulfat sönderdelas som bekant vida lättare i hetta än kalksulfat. 

 Man borde således kunna vid lagom glödgningsteniperatur sönder- 

 dela det mesta magnesiumsulfatet, sedermera neutralisera den 

 bildade magnesian med saltsyra, och derpå med alkohol skilja 

 klormagnesium från kalksulfat och en rest magnesiumsulfat. Då • 

 klormagnesium är lättlösligt i alkohol kunde detta ske med en 

 så liten mängd och så stark alkohol, att dervid ingen gips 

 kunde upplösas. I den olösta resten kunde sen kalken upp- 

 täckas med ammon-oxalat. 



Sedan Herr Skoglund anställt några förkänningsförsök 

 angående den glödgningshetta som gips med säkerhet kunde ut- 

 härda utan sönderdelning^), profvade han magnesiumsulfatet på 

 följande sätt. I en betäckt platinaskål upphettades 3 gr. af 

 sulfatet för en måttligt stark glasblåsarlampa under Y^ timma. 

 Derefter tillsattes vatten och ren saltsyra, öfverskottet af saltsyran 

 afdunstades och återstoden behandlades med litet vatten och 

 alkohol till flerdubbla volumen. De dervid olösta sulfaterna, 

 som syntes utgöra omkring hälften af den ursprungliga mängden, 

 behandlades åter på samma sätt, och den nu erhållna lilla åter- 

 stoden af sulfatet löstes i vatten och försattes med salmiak och 

 ammon-oxalat i tillräcklig mängd. Dervid erhölls verkligen efter 

 en tid en liten fällning af oxalsyrad kalk, hvilken af mig be- 

 stämdes aenom titrering med svag chameleonlösning. 



') Den glödgade gipseu behandlades med '/g normalsvafvclsyra, och blandningeu 

 återtitrerades med '/,; uornialnatron. Visade sig dervid ingen förbrukning af 

 svafvelsyra så var gipsen oföriindrad. 



