88 EKMAN, BESTÄMNING AF LITET KALK BLAND MYCKET MAGNESIA. 



tagna svafvelsyreförhruhningen, minskad med den, som mot- 

 svarar kalkmärigden, beräknas halten af magnesia och magjie- 

 siumkarhonat. I särskildt prof af magnesiten bestcimmes genom 

 lösning i svafvelsyra^ reduktion med zink och titrering med 

 chameleon den mängd jern, som går i lösning, och som sedan 

 beräknas till jernoxidulkarbonat, enär all anledning är att an- 

 taga att det lösta jernet befunnit sig i denna form. På sär- 

 skildt prof bestämmes äfven mineralets halt af fugtighet. 



Följande anmärkningar må tilläggas. Mot 1 gr. rent raag- 

 nesiumkarbonat skulle till jemn mättning fordras 95,2 cc. ^j^ 

 normalsvafvelsyra; den föreskrifna mängden, 100 cc. innebär 

 sålunda alltid ett tillräckligt öfverskott. Om man i stället an- 

 vänder 50 cc. halfnorinalsyra eller 25 cc. helnormalsyra, så går 

 nog kalken ändå sannolikt i lösning, i det magnesiternas kalk- 

 halt plägar vara ganska ringa, men användningen af V* normal- 

 lösningar innebär dock större skärpa i titreringen. Skulle man 

 använda den ifrågavarande methoden på kalkmagnesiakarbonatei\ 

 som hålla mer än 6 proc. kalk, och gipsen således ej fullstän- 

 digt lösas äfven i 100 cc. vätska, så kunde man behandla den 

 på filtrum upptagna bergarten och gipsen med ammonkarbonat,. 

 utdraga kalciumkarbonatet från bergarten med utspädd saltsyra 

 och antingen fälla denna del af kalken särskildt eller koncen- 

 trera filtratet och förena det med hufvudportionen. 



Innehåller magnesiten jernowididkarbonat jemte kalcium- och 

 magnesinmkarbonat, så bör svafvelsyreförbrukningen ej anses 

 som eqvivalent mot hela kolsyremängden, utan, som ofvan an- 

 tagits, blott mot kolsyremängden i de sistnämnda karbonaterna. 

 Till bevis må följande iakttagelse öfver jern- och mangansalters 

 förhållande vid alkalimetrisk titrering anföras, hvilka jag förut 

 för annat ändamål anställt. Två gramm ren krystalliserad jern- . 

 vitriol löstes till en liter, 100 cc. afpipetterades och titrerades 

 med natronlösning, hållande 0,oii6i gr. NaOH pr cc. Den 

 mörka fällningen afsatte sig lätt, så att fenolftaleinens indikation, 

 utan svårighet kunde iakttagas. Den inträdde varaktigt först 

 då 4,7 4 cc. natronlut förbrukats. I den använda jernvitriolen 



