ÜFVEIISIGT Ai'' K. VBTKNSK.-AKAl). fÖRIIANULINüAR 18 84, N:ü 2. 9 



gick ined försvagad kraft üfver Eohuarö i Aunerstads sucken 

 pell försvann ungefär Vo '^^^^ ^'^'^^^ utgångspunkten. Cyklonen 

 passerade kala ängs- och ryraarker, der ett och annat kuUvräkt 

 mindre träd utmärker hans väg. Men i Nöttja by påträffade 

 han tvenne, ungefär 1,000 alnar (600 mctres) från hvarandra 

 belägna, 40 alnar (24 metres) långa ladugårdar. Dessa kull- 

 störtades, den ene totalt, den andre till ^6 af sin längd. Märk- 

 värdigt nog stod den svagaste delen qvar. Sjelfva timmerväg- 

 garna, som visserligen höllo ihop tämligen obrutna, hade dock 

 rubbats och skridit, delvis några fot. 



Underligast synes dock, att cyklonen vid sin nyckfulla 

 svängning kring och tätt förbi kyrkan upplyfte kyrktaket så att 

 östra taksluttningen ännu står gapande, upphöjd ungefär en fot 

 öfver östra gafvelfästet, utan att en enda spån af taket lös- 

 ryckts eller i öfrigt någon öppning funnits till luftens inrusande 

 och tryckning inifrån. En bräda lösrycktes från ett källartak i 

 byn och slungades öfver 1,000 fot (300 metres) in på kyrkogår- 

 den, der en man räddade sig från luftsegling genom att om- 

 arma pelaren på klockstapeln. I Bolmarö, Vs ^i^i^ ^^'^^^ Nöttja, 

 var cyklonen försvagad och lemnade der sitt sista spår uti af- 

 lyftandet af ett halmtak från en ladngård. Detta förorsakade 

 dock det hemskaste skådespel, då den lösryckta halmen sväng- 

 des såsom en mörk rökpelare högt upp mot skyn och föll efter 

 långt förlopp vida kringspridd ned.» — — — 



Noggranheten och utförligheten af ofvanstående iakttagelser 

 gjorde en resa för mig till skådeplatsen ofverflödig. Kyrko- 

 herden Rydeman har sedermera på min anmodan ännu en gång 

 besökt densamma, och på en större karta öfver trakten, hvilken 

 jag lyckats genom majoren H. Stjernspetz' tillmötesgående 

 erhålla från K. Generalstabens Topografiska Afdelning, inritat 

 trombernas banor. Kartan (II) är en kopia af densamma. 



Granska vi nu ofvanstående resultater, så finna vi, som of- 

 van sagt är, den fullständigaste öfverensstämmelse mellan dessa 

 och de som funnits vid undersökningarna af tromberna vid 

 Ilallsberg och Säby. I synnerhet är likheten med den först- 



