10 HILÜEBRANDSSON, TllOMBEN VII) NÖTTJA. 



nämnda slående och gående snart sagt till de minsta detaljer. 

 Fenomenet vid Hallsberg var äfven af ungefärligen samma stor- 

 lek, som det ifrågavarande, under det att Säby-tromben var af 

 betydligt större dimensioner och vida förfärligare till sina verk- 

 ningar. 



Först och främst inleddes denna trombe liksom den vid 

 Hallsberg med elektriska fenomener. I båda fallen började de 

 med en stark blixt. Härvid är dock ingalunda sagdt att blix- 

 ten var orsaken till tromben. Tvärtom synes oss sannolikare 

 • att förhållandet är omvändt och att elektricitet frigjorts genom 

 den starka utfällningen af vattenånga som egt rum genom den 

 plötsliga luftförtunningen. Hvad de omtalade »gnistorna» beträf- 

 far, hvilka omedelbart före trombens fulla utbildning visade sig 

 i dess öfre del »regna uppåt», så är svårt förklara dem annat 

 än såsom kulblixtar, hvilka fördes med den uppgående luft- 

 strömmen, och som på grund af det betydliga afståndet 'Syntes 

 för åskådaren såsom gnistor. Det är bekant, att dylika märk- 

 liga kulblixtar ofta uppträda inom den centrala lugnvädersarean, 

 eller »stormens öga» i de tropiska cyklonerna, der de beskrifvas 

 som till utseende och storlek liknande lysande lampkupor. 



Pelarens form var den vanliga. Den vidgade sig uppåt och 

 den nedre tredjedelen tycktes hafva »uppstått genom sugning 

 fråri jorden.» Rotationsrörelsen försiggick likaledes, såsom van- 

 ligen är förhållandet motsols. Det omtalade fenomenet att pe- 

 laren stundom tycktes uppdragas från jordytan, omtalas äfven 

 stundom i beskrifningen af andra sådana företeelser. 



De omtalade härjningarna öfverensstämma i allt väsendt- 

 ligt med hvad som iakttogs vid Hallsberg och Säby. Serskildt 

 må erinras om trädens läge i den genom skogen bildade gatan, 

 de i midten liggande i trombens bana, de på högra sidan vin- 

 kelrätt emot eller tvärt öfver de förstnämnda, de på den 

 venstra delvis i motsatt riktning till, delvis tvärt öfver de i 

 midten liggande, och de närmast intill gatan stående antingen 

 tvärt afbrutna eller med inåt densamma böjda toppar. Detta 

 allt öfverensstämmer på det nogaste med förhållandet vid Hals- 



