ÖPVERSrClT AK K. VRTRNSK.-AKAl). I'Ö IlTI ANDLTNCI A R 1 884, N:0 2, 67 



å oP 





å P 



108" 49' 





169° 15' 



90° 51' 





152 26' 



1^ -^^'=8 59' 





16° 49' 



2 ~ 



90° 51' + 8^ 59' = 99^ 50' 



152= 26' + 8^ 24' 



160^ 50V./ - 



-99 



50' = 6r V2'- 



109 9' 





170° 10' 



90= 57' 





152° 25' 



-- = .. 





17° 45' 



2 



90^ 57' + 9" 6' = 100° 3' 



152= 



' 25' + 8° 52 Vo' 



= 8" 24'/.; 



160 501/./ 



8= 52 V.; 



161° 17V2' — 100= 3' == 61 14 V./. 



Som man ser difFerera afläsningarnes värde a ena .sidan 

 här ej mycket (90° 51', 90^51' och 90 57' å oP, 152° 33', 152° 

 26' och 152° 25' a P). Men i många fall voro afvikelserna vid 

 mindre goda ytor betydligt större. Vid godt utbildade ytor 

 torde dock medelvärdet af ett tillräckligt antal afläsningar vara 

 det rätta på åtminstone V2 ^^1' 'V4 8^'^^ "är, för att ej antaga 

 för mycket. Men sjelf denna grad af noggrannhet torde i många 

 fall vara ganska värdefull, då man tar i betraktande den utom- 

 ordentliga litenhet hos de ytor, hvars vinklar genom denna 

 metod kunna mätas. Vid föreliggande undersökning mättes t. 

 ex. vinklar mellan ytor af blott 0,ooi mm. bredd. 



En naturligtvis ofördelaktig omständighet är, att Ijusstrå- 

 larne som infalla på de vid mätningen brukade ytorna ej äro 

 parallela. För att afhjelpa denna felaktighet användes i stället 

 för ett mikroskop en tubus med tre stycken 1 — 1,5 mm. vida i 

 en rät linie anbragta diafragmor och derigenom inkastades pa- 

 rallela strålar af DRUMMOND'ska kaikljuset på kristallen. Men 

 den ljusmängd som då återkastades från de små ytorna var för 

 liten att tillåta bättre afläsningar. För framtida undersökningar 

 hafva vi derföre för afsigt att i åtskilligt förändra och, som vi 

 hoppas, förbättra metoden, hvilket vi förbehålla oss att vid ett 

 kommande tillfälle få närmare beskrifva. 



