ÖFVRRSinT AF IC. \ RTKN.SK.-AKAl). FOlMrANDLrNCA K I K84, N:0 2. 77 



den ringa afvikelson tV;in parallelitotoii hos itVa<javarand(^ zonor 

 vid den använda metnden ej bemärkas, utan zonerna ansåjy;o.s 

 under mätningarne, af hvilka lagen sedan härleddes, som paral- 

 lelå. I regehi mättes alltså lilott två framträdande zoner hos 

 dessa kristaller, men som en utmärkt kontroll tjenade ett par 

 taflor, hos hvilka tillika de eljest felande rombdodekaederytorna 

 voro utbildade på den ena individens spetsiga ända samt i ett 

 fall, der tärningen uppträdde med några ytor. Att anffira de 

 enskilda mätningarne anse vi öfverflödigt, utan meddela i stället 

 en teckning af en utaf de mätta tafvelformiga tvillingarne efter 

 denna lag (fig. 8). 



Af dessa romboidiskt tafvelformiga tvillingarne äro nu ofta 

 flera radade efter hvarandra. Växtriktningen synes ligga i tafvel- 

 planen och i tvillingplanen och skulle alltså vara parallel med 

 tvillingplanets (443) höjdlinie. Derigenom uppkomma spjutlika 

 växtformer. 



Denna egendomliga äfven med tvillingbildning förbundna 

 tafvelbildning i det reguliera systemet är ett nytt intressant 

 exempel på växtformernas växlande utbildning hos detta system. 



Utom de tre hufvudtyperna hos vanadiumkristallerna torde 

 måhända ännu andra utbildningsformer kunna särskiljas. Vid 

 den alltid mödosamma undersökningen af så små kristaller, torde 

 vi dock att börja med låta oss nöja med fastställandet at 

 kristallsystemet samt fixerandet af de tre ofvannämda i alla fall 

 förherskande hufvudtyperna. 



