ÖFVERSIGT AF K. VICTRNSK.-AKAU. I'ÖIUIANDLTNGAK 1884, N:C) 2. 97 



gult destillat, som vid behandling med vatten gaf en fast, gul- 

 aktig produkt, hvilken renades först genom destillation i vatten- 

 ånga och sålunda gaf upphof till små, gyttrade, svafvelgula kri- 

 stallnålar af smältp. 68 — 71° C. Den på detta sätt från stör- 

 sta delen tjärartade biprodukter befriade triklornaftalinen, som 

 vägde endast omkring ^/^ gr., renades derefter genom ett par 

 kristalliseringar ur isättika. Föreningen blef derigenom färglös, 

 och dess smältpunkt var konstant: 75,5 — 76° C. 



Föreningen liknar ganska mycket ?j-triklornaftalin. I ko- 

 kande isättika är den temligen löslig, i alkohol lättlöslig och i 

 benzol, äfven kall, mycket lättlöslig. Ur isättikelösning erhål- 

 les den i små kristallnålar, som vanligen äro radielt anordnade. 

 Genom Sublimation erhålles den ock i form af nålar. 



Analyser: 



1. 0,1346 gr. gaf 0,2520 gr. CO2 och 0,0337 gr. H^O. 



2. 0,2155 gr. gaf 0,4019 gr. AgCl. 

 I procent: 



Funnet Beräknadt för 



1. 2. CjoHsClg. 



C 51,06 — 51,84 



H 2,78 — 2,16 



Cl — 46,17 46,00. 



Det till analys 1 använda materialet var icke fullt rent^), 

 ty dess smältpunkt låg vid 72 — 74° C. Förmodligen föranledde 

 denna omständighet, att de i analys 1 funna värdena icke väl 

 öfverensstämde med de beräknade. 



Denna vid 75,5 — 76° C. smältande triklornaftalin är för 

 vetenskapen ny. Då bland de 14 teoretiskt möjliga triklornaf- 

 talinerna 7 förut äro kända, bör dennas namn således blifva 

 d-triklornaf talin. 



Emedan ,9^-triklornaftalin deriverar från naftalin-«-disulfon- 

 syra, böra dess kloratomer befinna sig i olika kärnor, ty naf- 

 talin-a-disulfonsyra ger upphof till (3-diklornaftalin (af smältp. 

 114° C), om hvilken jag visat, att den vid oxidation med sal- 



') Något bättre stod mig icke till buds. 



Öfvers. af K. Vet.-Ahad. Förh. Arg. 41. N:o 2. 



