ÖrVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. l'üUHANDLINGAR 1884, N:0 3. 19 



i det vi med ß'^h beteckna en integrationskonstant. Genom att 

 åter införa r såsom oberoende variabel i stället för v erhålles 



och härur erhåller man temligen lätt, efter att på ett passande 

 sätt hafva disponerat öfver den fullkomligt godtyckliga kon- 

 stanten /?, samt lagt märke till att A, c och y äro på så sätt 

 beroende af hvarandra, att en af dem kan väljas godtyckligt, 

 (f under formen af elliptiska funktioner. 

 Genom att fastställa 



A = 2 



livaraf följer 





2g__ _ 2g_ 



erhålles nämligen 



hvarur man, genom att sätta 



(f) = Sin 6», 



omedelbart finner Lagrange'ska formen. 



2. I det stora hela har det föregående behandlingssättet 

 ledt oss till målet på en omväg, ehuru denna visserligen syntes 

 ganska beqväm, innan theorien för de Lame'ska eqvationerna 

 var undersökt; men med kännedomen af integralen till dessa 

 erhåller man såsom Hermite visat ^) lösningen till föreliggande 

 problem vida enklare än genom ofvan följda raethod. 



') Borchardts Journal, B:d 85. 



