42 . SJÖGREN, ALLAKTIT ETT KYTT MINERAL. 



stemets syraetri böra betraktas såsom en tillfällig oregelbunden- 

 het. Detta är så mycket mer berättigadt, som vinklarne just i 

 denna zon visa sig mycket inkonstanta; sålunda varierar vin- 

 keln (i(14l) : ei(lOl) mellan gränsvärdena 45° 41' och 48' 20' 

 och vinkeln f/(141) : «2(101) mellan 45° 15,5' och 46° 49,5'. 



De vicinala ytor, som förekomma i vertikalprismats zon, 

 äro sammanstälda i tab. V. Dessa ytor äro äfven samtliga in- 

 tagna i tab. I, der deras lägen i olika qvadranter o. s. v. närmare 

 äro belysta genom tabellens anordning. 1 tab, V äro de ordnade 

 med afseende på deras vinkelafstånd från orthopinakoiden, så 

 att de som anföras först ligga närmast denna yta och de föl- 

 jande göra allt större vinklar med denna. Vinkelafstånden, som 

 användts för bestämning af de vicinala formernas geometriska 

 läge, är taget till den närmast belägna ytan af prismat (320). 

 Såsom man ser, ligga dessa ytor tätast i närheten af. a(lOO), 

 så att ungefär halfva antalet af de anförda formerna ligga inom 

 2 graders afstånd derifrån; på längre afstånd från denna yta 

 blir antalet vicinala former mindre talrikt, till dess att åter i 

 närheten af /(320) några förekomma med obetydligt mellanrum. 



De tecken, som efter Millers system anges för dessa vi- 

 cinala former, kunna ej göra anspråk på att betraktas såsom 

 kristallografiska symboler i detta ords fullaste mening; dertill 

 äro de allt för osäkra på grund deraf, att kristallerna visa så 

 stora individuella variationer i kristallvinklarne. 



Det är derför nästan omöjligt att jemföra och med någon 

 säkerhet söka identifiera med hvarandra de vicinala former som 

 förekomma pä olika kristaller. För detta ändamål vore det sä- 

 kert lämpligare att uppställa ett särskildt axelsystem för hvarje 

 kristall, i hvilket dess individuella variationer beträffande kon- 

 stanterna finge sitt uttryck och hänföra de vicinala formerna 

 till detta axelsystem i stället för till ett, som framgått ur medel- 

 tal, hemtade från flera kristaller. Möjligen skulle då lagbunden- 

 heter framkomma, hvilka nu undanskymmas. 



De i tabellen angifna millerska tecknen äro således endast 

 afsedda att representera ytornas rent geometriska lägen. 



