48 SJÖGREN, ALLAKTIT, ETT KYTT MINERAL. 



«., =1,4 7 2 8, 

 7iy = 1,4 7 5 8, 

 n,, = 1,4783. 



Om man ur de först anförda siffrorna beräknar axlarnes 

 skenbara lutning mot plattans normal, finner man densamma för 



B20 = 45° 30' — a2,„ 



B2,, = 47^ 50' = ß2r, 



BiQ = 59° 14' = «1,, 



Bl, = 57° 25' = «1,,. 



Enligt formeln sin. co = — sin. «, då co betecknar den verk- 

 liga axelns lutning mot normalen, får man den verkliga lutnin- 

 gen af axlarne och derur äfven den verkliga axelvinkeln. 



W2y = 36° 13', 

 cü2i^ = 37° 37', 



wip = 45° 23', ' 



wi, = 43° 56'. 

 Den verkliga axelvinkeln för rödt F,, är = wi,, — W20 och 

 för blått Vj, = W11, — co2r- 



F, = 9°10', 

 F„ = 6° 19'. 

 Medelliniens lutning Jl! mot normalen är tydligen: 

 för rödt Ef, = cü2,, + h V,, = 40° 48', och 



» blått Er = C02y + l F, = 40° 47', 

 livilket visar att nästan ingen dispersion af medellinierna eller 

 elasticitetsaxlarne eger rum, under det att de optiska axlarnes 

 dispersion är utomordentligt stark. 



Så väl de optiska axlarne som första medellinien äro be- 

 lägna i den spetsiga vinkeln mellan kristallaxlarne a och c, så- 

 ledes i samma qvadrant, som det positiva ortodomat /i(lOl). 



Genom dessa uppgifter är den optiska orienteringen full- 

 Icomligt bestämd. Enär första medellinien är negativ, såsom 

 förut anförts, så är den på samma gång axeln för den största 

 •elasticiteten, n; af de öfriga elasticitetsaxlarne är den, som lig- 

 ger i symetriplanet den minsta, c. Orienteringen kan derför ut- 



