12 NILSON & PETTERSSON, CHLORBERYJ.LIUMGASENS EG. VIGT. 



å& 0,0 7 1 cc. Qvicksilfvernivån kunde i manometrarne inställas 

 på det noggrannaste medelst en härför lämpad inrättning. Mano- 

 metrarne, som medelst lufttätt slutande GEissLER'ska glaskranar 

 kunde sättas i förbindelse äfven med den yttre luften (fig, 1), ka- 

 librerades genom utvägning med qvicksilfver, hvilket förhållande i 

 förening med de valda dimensionerna af rören utesluter hvarje möj- 

 lighet, att vi, ehuru afläsningen af qvicksilfvernivån skedde utan ka- 

 tetometer, skulle kunnat begå större fel än på sin högsta höjd 

 0,5^ mm. eller 0,0 3 cc. Det inflytande ett sådant fel utöfvar på 

 gastäthetsbestämnijigarne är försvinnande, men på temperatur- 

 bestämningen är det deremot vid höga värmegrader icke utan 

 sin inverkan. Vi beteckna med 

 Fq = volymen af lufttermometern vid 0% 



ioq = volymen af kapillärröret mellan termometerkärlet och ma- 

 nometern, 

 W = den i manometern uppmätta luftvolymen, 

 t" = temperaturen i ugnen, 

 x° = begynnelsetemperaturen under försöket, 

 Q° = luftens temperatur i w, 

 fr = manometerns temperatur, 

 y = glasets utvidgningskoefficient = 0,oooo3, 

 a = luftens utvidgningskoefficient = 0,oo36 7. 



Formeln för temperaturens beräkning är: 



V ^ ^ ^" -i. 1 + y^ , ^v _ v ^ + y^ , 1 + rr 



Genom differentiering erhåller man 



F,;(l + .0-F»(l + ;.K ^^ + -1-cZ W = O 

 (1 + «O 1 + «d 



dt = ^.^ ^\+;^^^ dw. 



Vo {cc—Y){l + aö) 



Antages största möjliga felet (/ 1^7=0,03 ccm., sä blir 

 för r = 300° C. dt = 0%6 7 C. (W = 50 cc), 

 för t° = 800' C. dt = 2%2S C. 



Ett särskildt försök måste afgöra, huruvida lågorna upp- 

 värmde båda rören likformigt, eller om möjligen en obetydlig 



