14 NILSON & PETTERSSON, CHLORBEE.YLLIUMGASENS EG. VIGT. 



Fullt förgasad är berylliumchloridens molekyl alltså = BeCU 

 för temperaturen 686 — 812°. Vid lägre temperaturer visar den 

 samma förhållande, som Cahours, BineaU m. fl. funnit gälla 

 tor ättiksyra och myrsyra, V. Meyer och ZÜBLIN ') för tenn- 

 chlorur etc. Det högre värde, som erhölls vid 520^ och som i 

 sjelfva verket noga motsvarar molekylen BeClg, är sålunda be- 

 roende derpå, att chloridens ånga håller en del kondenserade 

 molekyler, som ännu icke spaltats i de enklaste, alltså här: 

 BeCl2 + BboCI^. Vår apparat tillät ej bestämning vid högre 

 temperatur än 812°. 



DuLONGS princip förutsätter, att den volym af de perma- 

 nenta gaserna, som utjagas af den förgasade substansens ånga, 

 sammandraga sig enligt samma lag, som gäller för luft. Vi 

 hafva vid ofvanstående försök begagnat kolsyra, emedan vi 

 kunde konstatera, att chlorberyllium deri icke lider någon sönder- 

 delning. Vi skulle väl ock kunnat använda chlorväte, men vi erforo 

 genom förberedande försök, att egenskapen, som denna gas vi- 

 sar, att med största begärlighet attrahera fuktighet, skulle lägga 

 särskilda svårigheter i vägen att experimentera i detta medium. 

 Emellertid har kolsyra som bekant en annan utvidgningskoeffi- 

 cient än luft. I räkningen bör alltså rätteligen införas i stället 

 för den observerade kolsyrevolymen, den volym, som en dermed 

 eqvivalent mängd luft skulle hafva intagit, ifall den samman- 

 dragit sig från försökstemperaturen till vattnets temperatur i 

 manometerns mantelrör. Korrektionen är obetydlig och behäftad 

 aied en viss svårighet, derför att man icke säkert känner, huruvida 

 kolsyi'ans utvidgning bibehåller sig alldeles oförändrad vid högre 

 temperaturgrader. Regnault-) är visserligen af denna åsigt, 

 men AmaGAT^) har funnit, att den aftager, visserligen i ringa 

 mån, från + O ända till + 250° och vid sistnämnda temperatur 

 är nästan identisk med luftens. Såsom exempel på det in- 

 flytande, denna on)ständighet kan utöfva, må anföras, att vi i 



') Ber. d. deutsch, ehem. Ges. XIII, 811. 



2) Mém. d. l'acad. des se. de Paris, T. I, 329 (1847). 



^) Ann. de ch. et de phys. (4) 29. 



