29 



Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1884. N:o 4. 



Stockholm. 



Om graiitens kristallform och fysiska egenskaper. 

 Af Hj. Sjögren. 



[Meddeladt den 9 April 1884.] 



Få mineral torde erbjuda så stora svårigheter vid bestäm- 

 ningen af kristallsystemet som grauten. 



De sparsamt förekommande och från några få lokaler kända 

 kristallerna äro, i följd af materialets böjlighet och ringa grad 

 af hårdhet, föga lämpade för exakta vinkelmätningar, och de op- 

 tiska elasticitetsegenskaperna, till hvilka mineralogen vid sådana 

 fall gerna tager sin tillflykt, äro på detta mineral omöjliga att 

 med nu kända metoder bestämma. Derför har också frågan 

 om kristallsysteraet ansetts oafgjord. 



E. D. Clarke ^) synes vara den förste, som iakttagit kri- 

 stalliserad grafit {carhuret of iron eller plumhago enligt hans 

 benämning). De stuffer han undersökte härstammade från Bor- 

 rowdale grafitgrufva i Cumberland och utgjordes af hvit kalk- 

 spat, innehållande bladig grafit. Clarke angifver formen såsom 

 ett snedt fyrsidigt prisma, hvars trubbiga vinkel med kontakt- 

 goniometer (»the common goniometer») kunde mätas till 118°. 



W. Haidinger,-) som antager mineralet för hexagonalt, 

 anför förekomsten af en Qvarzoid (hexagonal pyramid), hvars vin- 

 kel med basplanet angifves till 40° 56' eller polkantvinkeln = 

 159° 52'. Då ingen närmare uppgift om källan förekommer, är det 

 antagligast, att denna observation är gjord af Haidinger sjelf. 



') Annals of Philosophy, new series, 2, 417, 1821. 



^) Handbuch der bestimmenden Mineralogie, 513, 1845. 



