ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAÜ. FORHANDLrNGAK 18 84, N:0 4. 33 



fullt i samma plan, utan att ytan består af en mängd plana 

 element, hvars läge något afvika från hvaraudra. I någon mån 

 kunde denna olägenhet afhjelpas genom att försigtigt pressa kri- 

 stallen mellan bladen i en bok. De öfriga kristallytorna gåfvo 

 visserligen hvardera endast en bild, men denna alltid något för- 

 längd, utvisande en rundning af kristallytan. I båda fallen in- 

 stäldes på den centrala kulminationen.') 



Vid jemförelsen af de på 6 kristaller utförda mätningarna, 

 visade sig, att de olika kristallerna "förete sådana variationer i 

 vinklarne, att de ej kunna hänföras till något bestämdt axel- 

 system. Om man nämligen utgår från ett tillräckligt antal 

 vinklar, tillhörande en kristall, och derur beräknar ett axelsystem 

 för densamma, så gifva de öfriga på samma kristall förekom- 

 mande ytorna icke enkla rationella indices; och de ytor, som upp- 

 träda på andra kristallindivider, visa ingen öfverensstämmelse 

 med den förras. Det samma framgår äfven ur de mätningar pä 

 grafit från Pargas, som frih. Nordenskiöld stält till mitt för- 

 fogande. Detta anormala förhållande kan förklaras på olika 

 sätt; antingen är det en primär egenskap hos grafiten, att dess 

 kristallfjäll i kanterna begränsas af ett mycket stort antal vici- 

 nala ytor; eller ock är det ett sekundärt förhållande, beroende 

 derpå, att genom kristallernas böjlighet, ytor, som ursprungligen 

 haft jämförelsevis enkla indices, efter kristalltaflornas deforme- 

 ring ej kunna återföras på något axelsystem. Slutligen kan 

 man tänka sig, att båda dessa omständigheter samverka. 



Mätningen af de plana vinklarne bekräftar fullkomligt det 

 resultat, som framgått ur diskussionen af de andra mätningarna, 

 nämligen att vinklarne äro ytterst variabla och ej förete tillräck- 

 lig konstans, för att tillåta några säkra slutsatser rörande kri- 

 stallsystemet. De plana vinklar, som mätts, äro de, som bildas 

 af de tre strimsystemen på basplanet. Dessa i tre riktningar 

 löpande strimmor utskära trianglar på genomgångsytan, och ge- 

 nom att mäta de tre vinklarne i en och samma triangel erhåller 

 man en kontroll på mätningarnas noggrannhet, i det summan af 



') Websky, ]. c. 



Öfvers. af K. Vet.-Åkad. Förh. Arg. 41. \:o 4. 3 



