38 SJÖGREN, GRAFITENS KRISTALLFORM OCH FYSISKA EGENSKAPER. 



som la och 2, och att samma yta, grundpyramiden, är tvil- 

 lingsyta i båda fallen. Samma tvillingsstäUning är naturligtvis 

 för handen äfven mellan elementen Ib och 3 samt la och 3. 



En annan tvillingsställning eger deremot rum mellan ele- 

 menten 2 och 3, hvilka stå symmetriskt med afseende på ett 

 vertikalt plan. Detta plan är V2^' ^^^^ således äfven uppträ- 

 der såsom tvillingsyta. 



Asarne äro således förorsakade genom tvillingsbildning utaf 

 2 olika orienterade kristallelement, sjelfva hufvudfjellet oberäk- 

 nadt. Inom hvarje. ås förekommer tvillingsbildning efter 2 olika 

 lagar, nämligen med P och ^/^P såsom tvillingsytor. 



Det är icke utan intresse att tänka efter, huru denna tvil- 

 lingsbildning skulle uppfattas, om grafiten antages kristallisera j 

 monoklina systemet såsom af Nordenskiöld antagits och icke 

 i hexagonala. Då måste planet för den tydligaste genomgån- 

 gen vara antingen vinkelrätt mot eller parallelt med symme- 

 triplanet. I förra fallet måste två af åsriktningarne vara 

 sins emellan likvärdiga och den tredje olikvärdig med de 

 båda andra. Under detta antagande måste tydligen vid tolk- 

 ningen antagas tvillingsbildning efter sex olika lagar. An- 

 se§ deremot genomgångsytan vara parallel med symmetriplanet, 

 så blifva alla tre åsriktningarne olikvärdiga, och då i hvar och 

 en förekommer tvillingsbildning efter tre olika lagar, så skulle 

 hel.a kristallen vara bildad af tvillingselement, ordnade efter nio 

 olika tvillingslagar. Då man ej känner något annalogt förhål- 

 lande från annat håll, eller att så många olika tvillingslagar 

 förekomma hos samma mineral, så är det tydligt, att detta för- 

 hållande talar för antagandet af ett hexagonalt axelsystem, enär 

 man då för förklaringen behöfver antaga tvillingsbildning endast 

 efter två olika tvillingslagar. 



Crlidytor och konstgjorda tvilliugar. 



En omständighet, som står i närmaste sammanhang med 

 tvillingsbildningen, är förekomsten af glidytor. Detta slag af 

 strukturytor, som att börja med voro kända endast hos några. 



