40 SJÖGREN, GKAFITENS KRISTALLFORM OCH FYSISKA EGENSKAPER. 



Fig. 5. 



Fig. 5, förstoring cirka 10 gån- 

 ger, utvisar åsar, uppkomna ge- 

 nom böjning af en kristalltafla. 



Fig. 6, förstoring 40 gånger, ut- 

 visar byggnaden af en konstgjord 

 tvillings-ås, uppkommen genom 

 en kristalltaflas böjning; skärnin- 

 gen är tagen vinkelrätt mot åsens 

 länsjd'riktniuff. 



Om kristallfjället böjes tillbaka, så att det antingen blir 

 plant eller så, att den förut konkava ytan blir konvex, så bibe- 

 hålla sig åsarne delvis och nya uppstå på den andra sidan, som 

 förut var^ konvex, men nu är plan eller konkav. Detta visar, 

 att det nya jämvigtsläget hos molekylerna eger en grad af sta- 

 bilitet, som kan jämföras med stabiliteten hos molekylerna i det 

 vanliga läget. Genom upprepade böjningar åt ömse håll får 

 man derföre åslika upphöjningar på båda sidor af kristallfjället. 

 , Om man pressar ett sådant fjäll mellan papper, så återgå 

 åsarne och försvinna fullständigt: en glidning eller rättare vänd- 

 ning af molekylerna har nu egt rum åt motsatt håll, så att de 

 återtagit sitt normala läge; vid böjning framkomma åsarne på 

 nytt pä samma ställen som förut. 



Vid böjning af tjockare kristallfjäll händer det, att en 

 spjelkning parallell med basiska genomgångsytan eger rum. Vid 

 sådana tillfällen är kohesionen vinkelrätt mot genomgångsytan 

 mindre än skjufbarheten parallelt med glidytaii. 



Grafit är böjlig utan att vara elastisk, det vill säga bla- 

 den kunna böjas utan att bristning eger rum, och formföränd- 

 dringen är bestående. Denna egenskap synes delvis bero på till- 

 varon af glidytorna. 



Det är värdt uppmärksamhet, att hos mineral med glidytor 

 förekomma i naturen ofta böjda kristaller, hos hvilka glidytan 



