ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAÜ. FÖRHANDLINGAR 18 84, N:0 4. 45 



I allmänhet är grafiten svår att förbränna. Afven i tint 

 sönderdeladt tillstånd förbrännes den svårare än diamant. Då 

 tor framställning af förbränningsfigurer hela kristallfjäll måste 

 användas, är motståndskraften ännu mycket betydligare än vid 

 fint pulfver, och man får använda stark upphettning och rikligt 

 med syrgas. Allt för stark gasström är dock ej lämplig, eme- 

 dan den verkar afkylande på degeln. 



Om man går försigtigt tillväga, använder lagom hetta och 

 afbryter försöket i det rätta ögonblicket, hvilket endast kan 

 försöksvis bestämmas, så erliåller man små men skarpa och 

 tydliga etsfigurer med pregnanta symetriegenskaper. Sker an- 

 greppet för häftigt eller fortsattes det för länge, så blifva ets- 

 figurerna stora, deras begränsningar ojämna och deras form när- 

 mar sig allt mer och mer den runda. Ett kristallfjäll, som va- 

 rit utsatt för sådan inverkan, är liksom trasigt och upprifvet i 

 kanterna och på många ställen genomborradt af hål O, i — 0,3 

 mm i diameter, hvilka i allmänhet äro cirkelrunda, men stun- 

 dom visa antydan till hexagonal form. 



Vid ett stort antal försök hafva de vackraste förbrännings- 

 figurena erhållits på grafit från Hagfors masugn, som etsades i 

 syrgasström en minut öfver blästerlampa. Vid undersökning 

 under mikroskop befunnos etsfigurerna förekomma mycket spar- 

 samt och vara små men skarpa och tydliga. De utgjordes af 

 ytterst regelmässiga hexagoner, Ü,003 — 0, 00,5 mm i genomskärning. 



Grafit från Nykroppa masugn, som etsades 2^0 minut i 

 syrgasström öfver blästerlampa, visade sig vara betäckt med 

 talrika förbränningsfigurer; dessa voro dels större, utbredda, 

 dels smärre och djupare. Formen var i allmänhet rund eller 

 oregelbunden med naggade kanter. På några ställen visade sig 

 figurerna hopflutna i parallela rader, som gå vinkelrätt mot en 

 af strimriktningarna. På andra ställen var preparatet perfore- 

 radt med hål, som visade hexagonala begränsningar. På samma 

 preparat förefunnos dock mycket fina etsfigurer, synliga först 

 vid högre förstoring; dessa voro utmärkt regelmässiga hexago- 

 ner, af 0,012 — 0,01.5 mm. i genomskärning, med endast svag 



