46 SJÖGREN, GRAFITENS KRISTALLFORM OCH FYSISKA EGENSKAPER. 



antydan till afrundning af hörnen. Hexagonernas k anter sam- 

 manfalla med de tre strimriktningarne. 



Fig. 8. 



Fig. 8, förstoring 150 gånger, utvisar beskaflfenlieten af förbrän- 

 ningsfigurerna, framstälda på grafit från Ceylon, genom etsning i 



torr syrgas. 



Samma resultat har erhållits vid framställningen af för- 

 bränningsfigurer på den naturliga grafiten trån Pargas och Cey- 

 lon, ehuru dessa äro mindre lätt angripbara, hvarigenom det 

 blir svårare att reglera försöket, så att tydliga figurer erhållas. 



Då man på det här ofvanför angifna sättet framställer ets- 

 figurer genom en blandning af kaliumkromat och svafvelsyra, så 

 blifva figurerna alltid hexagonala, så vida angreppet ej varit så 

 häftigt, att de blifva runda eller alldeles oregelmässiga. 



Att en häftigare inverkan skall framkalla runda figurer är å 

 priori klart. Ty figurernas regelmässigt polygonala form betin- 

 gas af att motståndet mot det kemiskt verksamma agentiet är 

 olika i olika kristaliografiska riktningar. Då dessa raotstånds- 

 diff"erenser äro ganska obetydliga, kunna de endast göra sig gäl- 

 lande gent emot ett svagare angrepp under det att difl^erenserna 

 bli försvinnande små, gent emot ett häftigt inverkande agen- 

 tium; och det är klart, att så snart motståndsdifterenserna blif- 

 vit försvinnande små, d. v. s. motståndet lika i alla riktningar, 

 skall etsfiguren bli cirkelformig. 



BeskaflI'enheten af förbrännings- och etsfigurerna hos grafit 

 erbjuder ett starkt skäl för att anse mineralet för hexagonajt, 

 ty så vidt man hittills känner, äro etsfigurernas symmetriegen- 

 skaper mycket nära förbundna med kristallsystemets. 



