89 



OtVersi[i;t af Kouiz;!. Vetenskaps-Akadeniiens FörliniulliiiL:ar, 18b4. N:0 4. 



Stockholm. 



Mangan ostibiit, ett nytt mineral från Nordmarks 

 grufvor i V^ermland. 



Af L. I. Igelström. 



[Meddelaclt den 9 April 1884]. 



Med detta namn, hävledt från metallerna mangan och an- 

 timon (stibium) betecknar jag ett i Nordmarks mossgrufvas 

 mangankalk, tillsammans med andra sällsyntheter: pyrochroit, 

 allaktit, m. m., förekommande mineral, af så snarlikt ut- 

 seende med magnetit, att det svårligen blott på yttre utseen- 

 det låter skilja sig derifrån. Det sitter omedelbart insprängdt 

 i sjelfva kalken, i form af mer eller mindre spridda, korpsvarta 

 korn, af från mikroskopisk litenhet till korn af 2 a 3 mm. 

 genomskärning, visande sig dock dessa korn stundom vara kri- 

 staller, troligen hörande till orthorhorabiska systemet med for- 

 men oo P . 00 P CO, en del platta och långsträckta, i sistnämnde 

 fall hafvande en längd af ända till 5 mm. Detta är hvad jag 

 hittills funnit, från de 5 a 6 stufFer, som jag hembragte från 

 min sista resa till Nordmarks grufvor i slutet af sistlidne 

 februari månad. Framdeles torde större kristaller af detta mi- 

 neral möjligen kunna fås. Nyssnämnde stuffer togos neraligen 

 af mig icke för det svarta mineralets skull — hvilket troligen 

 vid besöket ansågs vara magnetit, hausmannit eller jakobsit 

 — utan för de gula chondroditlika korns skull, som äfven 

 sutto i stufFerna, och om hvilka nu i förbigående må nämnas 



