i 02 OLBERS, OM FRUKTVÄGGENS BYGGXAD HOS ROSACEERXA. 



POTENTILLA. 



Följande arter hafva blifvit mera noggrant undersökta: Pot. 

 Anserina L., reda L., norvegica L. Mera flygtigt genomgångna äro 

 Pot.argentea L.och atrosanguinea DoN. i fruktväggens anatomiska 

 byggnad visa arterna sins emellan stor öfverensstämmelse. Ge- 

 mensamt för alla är förekomsten af 4 skikt med hufvudsakligen 

 samma karakter s.om hos de båda första Spirseaarternas frukt- 

 vägg. A består af 1 lager långa celler, som dock visa peri- 

 klina delningar på sina ställen. (Icke sällan lios Pot. anserina, 

 ibland hos Pot. recta). Cellernas ställning är på ryggsidan 

 horisontal, på buksidan kan den vara såväl vertikal som hori- 

 sontal, växlande afven hos samma art. Till och med samma 

 fruktvägg kan på buksidan hafva såväl vertikala som horison- 

 tala celler. B har äfven långa celler och är mer och mindre 

 deladt. Hos Potentilla norvegica är det dock odeladt vid rygg- 

 kanten. Cellernas ställning visar liksom hos A oregelbunden- 

 heter. På ryggsidan stå de vertikalt, på buksidan kunna de 

 stå såväl horisontalt som vertikalt, och i samma fruktvägg 

 kunna cellerna på buksidan hafva båda dessa ställningar. 

 Korsning af A- och B-cellerna eger rum äfven här, men sällan 

 under så sneda vinklar, att de på tvärsnitt förefalla att hafva 

 samma ställning (fig. 19) A bildar vid ryggkanten hos Pot, an- 

 serina, recta och norvegica en utbugtning, ehuru hos de sist- 

 nämda mindre skarp (fig. 14). Hos Pot. anserina och kanske 

 äfven hos Pot. recta har denna utbugtning delade celler. Vid 

 buksömmen bildas äfven en utbugtning af såväl A som B, i 

 det att A delar sig i många mindre celler, som ligga i radiala 

 rader, och Bs, celler der blifva korta (fig. 17). Genom att de 

 horisontalp ^-cellerna blifva delade vid rygg- och buksömmen 

 och i>-cellerna blifva korta vid buksömmen, blir väggen svagare 

 pä dessa ställen. Det är ock troligen der den brister vid fröets 

 groniug. 



I kristallskiktet äro kristallerna inlagrade i cellulosa (fig. 16). 



