ÖFVlORSKiT AF K. VÜTICNSK.-AKA U. roRIIANÜLlNOAR 18 84, N:ü 5. 21 



Lr 7' V s \ /t; / 



på grund livaraf man inser att följande relation mäste ega rum: 



Detta resultat innebär, i likhet med relationen (12) en sats 

 af väsentlig betydelse för bedömandet af kosmologiska frågor. 

 Man inser på grund af densamma, livarföre excentriciteterna i 

 allmänhet äro mycket små inom solsystemet, och likheten (12) 

 lär oss derjemte, att en ursprungligen betydlig excentricitet har 

 till följd en förminskning af halfva stora axeln, oafsedt den, 



som beror på faktorn \^\ • De största excentriciteterna böra 



derföre nu förekomma hos banor af mindre dimensioner, men 

 deremot icke hos de aflägsnare planeternas banor. 



Det resultat, vi i det föregående vunnit i afseende på ex- 

 centriciteternas förminskning under utvecklingsprocessens förlopp, 

 kan lätt återfinnas med stöd af likheterna (15) och (16). Om 

 man nämligen i den senare insätter värdet af r i enlighet med 

 likh. (18), så vinner man uttryck, hvilka i anseende till den 

 genom den första af likheterna (20) gifna relationen emellan 

 L och A kunna integreras. Insätter man derefter i likh. (15) 

 de tvenne värdena af H, som niotsvara J. = O och A = p^R^ , 

 eller jemför man dem med uttrycken (17), så vinnes efter några 

 reduktioner, dem vi dock här utelemna, den ifrågavarande satsön, 

 nämligen att r^ är direkt proportionel mot produkten af e- med 



Ur likheten (2) erhöllo vi 



i Medelst denna formel kan man beräkna de ursprungliga relativa 

 medelafstånden, d. v. s. deras absoluta värden, multiplicerade 



