48 AF KLERCKBR, EN HYPOTES OM DET »RÖDA SKENETS» UPPKOMST. 



Hvad först och främst beträffar dem, som reflekteras mot 

 kristallagret, så förblifva dessa nästan ofärgade sålänge de, före 

 reflexionen, löpa emellan och parallelt med de båda lagren, och 

 efter densamma icke hafva att passera en jemförelsevis lång väg 

 inom stoftlagret. Häraf förklaras hvarföre det livita skenet kan 

 visa sig ännu en stund efter solnedgången. 



Men när solstrålarnes riktning slutligen förändras så, att de 

 strålar som efter reflexionen mot kristallagret träffa ögat, dess- 

 förinnan hafva passerat kortare eller längre vägstycke genom 

 stoftlagret — förutsatt att detta ligger vida utbredt öfver aflägsna 

 orter bakom horizonten — så inträffa nya förhållanden. Den 

 gröna teinten, som en kort stund förekommer i nedre delen af 

 det hvita området, härrör deraf, att de för ögat lägre belägna 

 strålarne inom nämnda område hafva, såsom a^c^ och a^c^ pas- 

 serat ett längre vägstycke inom stoftlagret, hvarigenom Ijusab- 

 sorptionen ökats, likväl ännu icke förbi det stadium, som i lik- 

 het med hvad som eger rum hos en chlorophyllösning, orsakar 

 en öfvergång från grönt till rödt hos det genomgångna, ur- 

 sprungligen hvita, ljuset. Det purpurröda skenet, som först upp- 

 står i öfre kanten af det hvita området, och sedermera blir 

 förherrskande öfverallt inom detsamma, uppkommer af de strå- 

 lar, hvilka, såsom a^c^ och a.-,Cn, före reflexionen mot kristallag- 

 ret passerat igenom och längsefter betydliga sträckor af stoft- 

 lagret, och derigenom nått det stadium af absorption då färg- 

 förändring från grönt till rödt inträdt. 



Hvad slutligen beträffar den orangeröda teinten vid hori- 

 zonten, som motsvarar den vanliga aftonrodnaden, så synes 

 denna hafva uppkommit i förevarande fall af de strålar, hvilka, 

 såsom abo, hafva passerat längsta vägen inom stoftlagret och 

 derunder diffust reflekterats mot detsamma underifrån. 



Det ^-iröda skenets» intermittenta natur kan nu på följande 

 sätt förklaras. 



Om stoftlagret ligger utbredt till mycket aflägsna orter 

 bakom horizonten, såsom figuren utvisar, så kan och bör det 



