54 THEORIN, VÄXTMIKRO KEMISKA STUDIER. 



finnes populin i ännu andra celler på detta ställe, fast dess 

 mängd i dem är jemförelsevis obetydlig. Utom hårdbastets, 

 xylemknippets och korkens celler är således nästan hvarje af 

 grenspetsens celler försedd med populin. Också är den röda 

 färg, som svafvelsyra frambringar^) i härvarande uppsvallning, 

 särdeles intensiv, och jag känner ingen del af hela växten, hvar- 

 est rödfärgningen är starkare om ej hos det i knoppen inne- 

 slutna secretet. I bladknoppen frambringar svafvelsyra en stark 

 röd färg hos stammen och fjällen, men hos bladen, hvarest po- 

 pulin hufvudsakligen förekommer i subepidermoidalcellerna, en 

 något ljusare. Ofta nämda uppsvallning i grenspetsen afsmal- 

 nar från knoppbasen nedåt och har på sin öfre del flere och 

 minst 2 eller 3 bladärr. Redan 9 ra.m. från knoppbasen har gre- 

 nen sin vanliga tjocklek. På sådana ställen äro dropp- och 

 drusförande celler många gånger färre, än de voro i uppsvall- 

 ningen. Blott i en ringa del af den smala grendelens märg eller 

 närmast intill veden rödfärgar svafvelsyra, och äfven i dess bark 

 betydligt svagare än i stamspetsens. Utom bladärren på spets- 

 uppsvällningen finnas utefter årsgrenen flere eller färre andra. 

 Dessa senare stå i samband med en ensidig uppsvallning, d. v. s. 

 afståndet från märgens^) periferi till växtytan är midt för det 

 ställe, der uppsvallningen är störst, många gånger längre än 

 samma afständ 180 grader derifrån. Den ensidiga uppsvallnin- 

 gen är upptill begränsad af ett plan, som gränsar till det snedt 

 nedåt sluttande bladärret. I regeln sitter på planet en blad- 

 eller blomknopp. Vid dennas första utväxning på den gröna 

 grenen är uppsvallningen betydligt mindre, och denna senare till- 

 tager i omfång, samtidigt med det att den omsider flere ra.m. 

 långa knoppen får sin före öfvervintringen vanliga storlek. 

 Skulle någon gång vid bladärret en knopp saknas, finnes ej hel- 

 ler planet ofvanpå den ensidiga uppsvallningen, utan bladbasens 

 sneda vidfästningsyta träfi'ar sjelfva grenen. De olika ensidiga 



^) Alltid menas svafvelsyrans invei'kan på snitt mellan objekt- och täctglas, 

 studerad vid svag eller medelmåttig förstoring, då intet särskildt säges. 



^) Märgen såsom rund skifva utan medräkning af den till uppsvallningen frani- 

 kilande delen. 



