ÖFVERSIGT AF K. VETEKSK.-AKAU. FÖRHANULINGAK 1 8 84, N:0 5. 61 



härtill beliöfliga närin<2;sänniena^). Men, kan nian invända, det 

 fins ju ändå po[)ulin, äfven om i ringa mängd, i såväl hänget 

 som frrenstammen, och detta ämne måste komma någonstädes 

 ifrån. Såsom vi nedan få se, följer populin med saftström- 

 nien, i större mängd, då den är i'ikligare, och i mindre, då den 

 är svagare. 



2. Kan något mer sägas om populinalstringen, än att den 

 ej sker regressivt? Rörande stället, der populin inclus. salicin 

 uppstår, är väl, då, deras bildning sker progressivt, knappt mer 

 än 2 möjligheter tänkbara. Antingen uppstår hela den under 

 vegetationsperioden alstrade populinmängden i bladen och möj- 

 ligen i andra gröna växtdelar och föres såsom populin till de 

 ställen, der den efter löfiallningen träffas, eller ock lemna bla- 

 den ifrån sig ämnen, som, komna till upplagsstället, förvandlas 

 i det egentliga upplagsämnet och populin. 



För den senare möjligheten talar, utom nedan framhållna 

 omständigheter, populins aflagrande i största mängd på samma 

 ställen, der för knopparnas utveckling behöflig näring är sam- 

 lad. Leddes all under året hos Populus candicans alstrad po- 

 pulin såsom populin direkt från bladet, kan man ej begripa, 

 hvarföre så mycket häraf skulle stanna i uppsvallningarna un- 

 der spets- och sidoknopparna samt i dessa sjelfva och jemfö- 

 relsevis så litet i stammen utanför uppsvällningarne. Medan jern- 

 klorid åstadkommer stark brun färg i flertalet bland uppsvall- 

 ningarnas celler, gör den ej alltid ens i hvar tredje eller fjerde 

 bland cellerna i den smala delen af årsgrenen samma starka 

 färg. I de droppförande cellerna finnes populin tillsammans 

 ej blott med proteinämnen, utan ock med qväfvefria näringsäm- 

 nen, ty vid stärkelsens regenerering på våren förekommer den 



') Populins hopande i korta stamleder, som finnas i ändan af en årsförläng-- 

 ning med flera förlängda nedtill, strider, tyckes det, häremot. Vi fä likväl 

 veta, att i dessa korta stamleder, der svafvelsyra ofta gör en ganska röd 

 färg, äfven finnas en mängd små kalciumoxalatdruser och för stamledets ut- 

 växning behöflig näring, med hvilken populin antingen såsom populin eller 

 i någon förening kommit till den outvecklade stammen, vare sig från de 

 utvecklade bladen eller frän äldre stamdelar. 



