ÖPVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 84, N:0 5. 75 



Knoppens seci'et eller, om inan så vill, hlastocolla. Först 

 skall jag säga några ord om sjelfva bladknoppen. Den omgit- 

 ves af några tjocka fjäll, som gå ett bra stycke inpå hvarandra. 

 Der dessa fjäll äro i beröring med luft, äro de rödbruna, annars 

 gröna. Härden för blastocoUans bildning är fjällens inre sida, 

 hvarest synnerligast i den nedre delen ytcellerna äro radialt för- 

 längda^) och i den nedersta täcka långsgående små åsar och 

 fördjupningar. Det yttersta bladet är vanligen 10,4 m.ra. långt 

 och omfattas af ett tunnt, något grönaktigt fjäll, hvilket äfven 

 på sin inre sida har radialt förlängda ytceller, de der i den ne- 

 dersta delen kläda något större åsar och fördjupningar, medan 

 fjällets motstående sida har små och med tjocka yttre väggar 

 försedda celler. På samma sätt är det med flere af knoppens 

 yttre blad, men dä vi komma till de inre, finnas 2 fjäll vid 

 hvarje blad, bland hvilka det ena står mera rakt utanför och 

 det andra något vid sidan om bladet. Hos de allra minsta 

 bladanlagen finnas vanligen små stipler, som vid bladets utväx- 

 ning en tid sitta qvar på grenen. Dessa stipler hafva synner- 

 ligt höga åsar, många gånger högre, än de inre ytcellerna äro 

 långa i radiens rigtning. 



I denna växts bladknoppar finnes en ymnigare blastocoUa 

 än hos de flesta andra växter. Blastocollan är gul, under vin- 

 tern tjockflytande men på våren tunnare. Den alldeles omger 

 bladen, utfyller rännan mellan de båda inrullade bladkanterna 

 och rummet mellan vindningarna. Frän hvarje fjäll kan afstry- 

 kas så mycket, att det fyller en knifspets. Blastocollan löses 

 lätt i alkohol med undantag af en gummilik rest, som finnes 

 qvar mellan vindningarne. Vatten förorsakar i alkohollösningen 

 en så fin, hvit fällning, att den genomgår filtrum. Fällningen 

 utgöres af en oändlig mängd små runda kulor. Svafvelsyra gör 

 secretet starkt blodrödt, men derur åtskiljas snart runda, gul- 

 aktiga kulor. Jernklorid ger åt detsamma en brun färg, ljusare 

 då blastocollan är tunnare, och mörkare, då den är mer tjock- 



') Jfr. Hanstein, Ueber die Organe der Harz- und Schleimabsonderung in den 

 Laubknospen, Bot. Zeit. 1868. 



