76 THEORIN, VÄXTMIKROKEMISKA STUDIER. 



flytande. Kaliumbikromat meddelar secretet en brunröd färg. 

 Efter en tids inverkan öfvergår den af jernklorid först fram- 

 bragta färgen i en rödviolett eller brunviolett, hvilken nyance- 

 ring väl förorsakas af krysin. Utom detta ämne, populin och 

 garfsyra, består secretet af ett diterpen ^), som vid fraktionerad 

 destination afskiljes i rätt stor mängd med qvarlemnande i re- 

 torten af hartslika klumpar, sannolikt äfven af tektokrysin, nå- 

 got litet gummi och kanske en eller annan växtsyra i ringa 

 mängd. 



Låter man ett tvärsnitt genom ett medelstort fjäll någon 

 tid ligga i jernklorid, finner man secretet på dess inre sida 

 hafva den omtalade, mörkt rödvioletta färgen, och samma färg, 

 fast något ljusare, har ock innehållet i de radiala cellerna. 

 Emellan båda, secretet och cellinnehållet, ligger cellväggen, om 

 den befriats från vidhäftande secret, ofärg^d, tunnare i det 

 unga och tjockare i det äldre fjället. Afven väggarna mellan 

 de radiala cellerna och mellan dessa samt närmaste sube- 

 pidermoidala celler, som innesluta mycket populin,. garfsyra 

 och krysin, äro ofärgade. Af detta synes tydligt, att blasto- 

 coUau i P. candicans' knoppar omöjligen kan uppstå genom 

 förstöring af afsöndringsorganernas cellväggar, något som af 

 De Bary^) antagits såsom regel, ty i förevarande fall har 

 cellväggen intet af de många ämnen, som i secretet färgas af 

 jernklorid. Efter all sannolikhet kommer också all blastocoUa 

 eller dess beståndsdelar i dessa knoppar från afsöndringsorga- 

 nernas cellrum till rummet mellan knoppdelarna. Men den kan 

 ej förts dit enligt den WiLSONska^) hypothesen om växtsecerne- 

 ringen, enligt hvilken ett på afsöndringsorganets yta först bildadt 

 ämne skulle suga till sig saften från körteln, enär för det första 

 vid intet tillfälle eller ej ens hos de yngsta secretionscellerna 

 antydan till deras väggars förvandling i garfsyra, populin etc. 



') Jemför Husemann-hilger 1. c. 



^) Vergleichende Anatomie der Veget. Org. der Phaner. u. Ferne p. 97, Leipzig 



1881. 

 ^) Enligt Pfeffer, Pflanzenphysiol., Bd I, pag. 174, Leipzig 1881. 



