87 



Öfversigt af Kongl. Veteuskiips-Akademieiis FörhaiuHingar IbSd. N:o 5. 

 Stockholm. 



Om sammanväxningar hos vedstammar. 

 Af V. Th. üetenblad. 



Tafl, XV, XVI, XVII. 



[Mecldelacit den 14 Maj 1884.] 



Bland de visserligen abnorma men derför icke mindre in- 

 tressanta lit'syttringar, växterna uppvisa, intager skilda delars 

 sammanväxning med hvarandra ett beaktansvärdt rum. I fråga 

 om vedartade gymnospermä och dikotyledona växter, möter oss 

 denna företeelse hos blad, rötter och stamdelar. 



Af sammanväxningar hos stamdelar kan man särskilja tvänne 

 slag, dels sådana, somredan vid växtdelarnes anläggning inträda, dels 

 ock sådana, som uppstå först sedan växtdelarne utbildats. Den 

 förra arten af sammanväxning, fasciation kallad, är icke ovanlig 

 hos granen, förekommer äfven hos tallen samt hos al, ask, m. 

 fl. löfträd. 



Den sammanväxning, som kan ega rum mellan redan ut- 

 bildade stammar och grenar, uppstår antingen på artificiel väg, 

 hvarvid lefvande väfnader sättas i förbindelse med hvarandra 

 (förädling), eller ock är den en följd af naturens eget åtgörande. 

 Endast denna på naturens eget åtgörande grundade lifsyttring? 

 skall i följande sammanhang blifva föremål för undersökning. 



Det är en icke ovanlig företeelse, att stammar eller grenar 

 af närstående träd och buskar med hvarandra sammanväxa, så 

 att ett näringsutbyte individen emellan kan ega rum. Länge 

 har äfven denna företeelse varit bekant, ehuru först senare 



