ÖFVEIISIGT AF K. VETENSK.-AKAIJ. FÖIUIANDLINGAU 1884, N:0 5. 119 



II. Då klornatriuni användes som flussmedel, löstes oxiden 

 obetydligt. Efter 5 timmars glödgning, dels för bläster dels för 

 tredubbel brännare, afhäldes den klara smältan från olöst oxid. 

 Ett af ytterst små (qvadrat-?) oktoedrar bestående färglöst salt 

 isolerades. 



, Analys. 0,2 3 9 gr. salt dekoraponerades med klorväte och 

 gaf 0,186 gr. WO3, 0,012 gr. ThO.,, 0,076 gr. NaCl. 



Den funna sammansättningen uttryckes närmast genom for- 

 meln rri Q ^ \ I6WO3. 



Beräknadt på 100. Fuunet på 100. 



14Na.,0 17,92 16,73. 



ThO., 5,4 9 5,01. 



I6WO3 76,5 9 77,82. 



100,00. 99,56. 



Det synes som om volframsyran skulle ega så ringa för- 

 eningsbegär till torjorden, att den hellre utdrifver klor ur klor- 

 natrium och bildar natriumvolframat. 



Natriu7n-cer-volf ramat. 

 (Ce atv. 138). 

 Cerbioxid löstes mycket trögt och under gasutveckling af 

 öfverskjutande volframsyra i natriumvolframat som flussmedel. 

 Efter dettas bortskaffande med kallt vatten qvarstannade tvänne 

 salter; det ena bestående af långa hvita nålar, det andra af ljust 

 smutsgul färg till kristallformen liknande lantansaltet I och tor- 

 saltet I. De på vinkeln P . oP funna värdena varierade mellan 

 41° — 45°. I kallt vatten löste sig efter ett par dagar det förra 

 saltet med orangegul färg. 



4Nao01 



> 7WO3. Det olösta saltet utvecklade ej fri klor 

 vid behandling med saltsyra, hvarför cer kan antagas ingå 



^' Cq^O^ 



som 06,03. 



Analys. 0,991 gr. invägdt salt gaf efter dekomposition med 

 klorväte 0,7 3 8 gr. WO3, 0,i42 gr. CeO,, 0,2 o 5 gr. NaCl. 



