180 LARSON, EN NY METOD FÖR ALUNTILLVERKNING. 



Vid dylika analyser a inoderlut efter tre olika beredningar, har 

 emellertid nästan samma resultat erhållits, nemligen att den 

 mättade svafvelsyran förhöll sig till den omättade som 1:1, 31, 

 1 : 1,26, 1 : 1,22, 1 : 1,23. 



De nämnda analyserna synas sålunda utvisa, att natriura- 

 bisulfatet kan vid stark afkylning af dess vattenlösning sönder- 

 delas och dervid afskilja glaubersalt så länge, tills det i lösningen 

 qvarstadnande saltet erhållit en sammansättning, motsvarande: 

 4NaHS0^ + H.SO^. 



För att icke arbeta under tänkbart gynsammaste omständig- 

 heter har jag till lerjordens extrahering ur leran användt en lös- 

 ning, hvars halt af 

 Mättad SO3 : Omättad SO3 = 1 : 0,7 7 (se analys 9, sid 179). 



Jag har anväjidt lösningen i förhållandet 100 omättad SO3 

 mot 100 lera, och då, enligt samma förfaringssätt som förut 

 (sid. 178) beskrifvits, erhållit en lösning, som mot 100 delar 

 bränd lera innehöll (analys 1.3): 

 Lerjord 36, 11 delar] 



Jernoxid 0,47 » j 



-r . . ^ , / ur leran. 



Jernoxidul 1,46 » | 



Kalk 0,40 » J 



Kali 3,64 » ] 



Natron 90,oo » j 



_ . , . , ,or^ X T« I ur den sura sulfatlös- 



(Jmattad svatvelsyra (bUg)... 12,9 7 » / 



^r T 1 c T 1 , I lösningen. 



Med beståndsdelar ur leran ' I 



mättad (SO3) 87,03 » ) 



Vigtsförhållandet mellan lerjorden och öfriga baser i lös- 

 ningen, utom kalit, var = 1:2,55 (jfr. förhållandet sid. 178). 



Afven om allt jernet i leran antages vara oxidul, borde 

 lösningen till följd af den sura sulfatlutens jernoxidhalt (480 c. c. 

 lut af 0,00192 gr. Feo03 pr. c.c.) innehålla 0,92 gr. jernoxid. 

 Att så mycket jernoxid i sjelfva verket icke förefinnes, beror af 

 följande reaktion^). 



Fe2(SO,)3 + 3H2SO4 + 2AI.O3 = 2A1,(S04)3 + Fe.,(0H)6. 



') Amtl. Bericht über die Wiener-Weltausstellung, III Gr., II Abt., ä. 636. 



