ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANÜMNC AR 1884, N:0 5. 181 



Den omständigheten att lösningens balt af jernoxid kan ut- 

 fällas af lerjorden, då lösningen behandlas med öfverskott af 

 lera, är naturligtvis af vigt. Om också en liten jernhalt hos 

 lösningen är, såsom i det följande skall visas, af föga betydelse 

 vid den här ifrågavarande framställningen af ålan, så vore dock 

 bäst, om lösningen dervid vore fullkomligt jernfri. Hvad åter 

 beträffar den förut omnämnda framställningen af svafvelsyrad 

 lerjord, så måste den jernhalt. som ej på annat sätt kan aflägs- 

 nas, slutligen fällas med blodlutsalt. Med anledning häraf har 

 jag angående möjligheten att aflägsna jernhalten ur dylika lös- 

 ningar medelst oxidation och fällning med bränd lera gjort flera 

 försök, livaraf följande torde förtjena anföras. 

 En lösning som på 1,500 c.c. innehöll: 



Lerjord 36,4 5 gr. 



Jernoxidul 1,9 o « 



Natron 90, o o » 



Omättad SO3 15, 00 » 

 oxiderades med kaliumklorat och digererades sedan under 6 tim- 

 mar vid 100° med 60 gr. bränd lera, ellej- ungefär 4 gånger den 

 mängd, som mot den omättade svafvelsyran beräknas. Dervid 

 utfälldes blott 30 % af jernet, men samtidigt hade 6,3 % af ler- 

 jorden äfven utfallit i form af basiskt salt. Då en annan 

 portion af samma slags lösning efter oxidation med salpeter- 

 syra, behandlades med ett mycket stort öfverskott af bränd lera, 

 erhölls visserligen en nästan jernfri lösning, men fcke mindre än 

 79 % af lerjorden förlorades i form af olösligt basiskt salt. 

 Skall derföre en jernhalt hos lösningen utfällas medelst bränd 

 lera, så måste försigtighet iakttagas för att undvika större ler- 

 jordsförlust. Det är för öfrigt icke så lätt att ernå en fullstän- 

 dig oxidation af jernoxidulen på ett nog billigt och praktiskt 

 sätt. Genom sjelfva lerans bränning vid lufttillträde, har det 

 ej lyckats mig, äfven under längre bränningstid, att öfverföra 

 dess jernhalt fullständigt till oxid, utan högst blott hälften deraf. 

 Försök att genom den med svafvelsyra erhållna lösningens be- 

 handling med en stark luftström oxidera jernoxidulsulfatet hafva 



