36 DUNÉR, UPPTÄCKTEN AF EN NY FÖllÄNDERLIG STJERNA 



ställas tillräckligt nära genom en period af 13 månader med ett 

 minimum i slutet af April, under antagande, att här, som 

 hos de flesta andra föränderliga stjernor, tidsintervallet mellan 

 maximum och minimum är längre än mellan minimum och 

 maximum. 



Sedan ofvanstående delgafs Akademien har jag fortfarande 

 iakttagit Y. Bootis. Stjernan växte till en början snabbt i ljus- 

 styrka, men förändrades endast helt obetydligt frän midten af 

 Juli till midten af Oktober; sedan dess aftager den. Pä grund 

 af den rätt långa tid, under hvilken så godt som ingen förän- 

 dring egde rum, kan maximiepochen ej bestämmas särdeles skarpt, 

 trots de rätt taU'ika observationerna. Maximum torde emeller- 

 tid hafva inträdt i slutet af Augusti, och stjernans ljusstyrka 

 var då 7'", 3. Ljuskurvans starka stigning i iVlaj och Juni synes 

 angifva, att i minimum stjernan ej är ljusare än 11 :e storleken. 



Storleksskattningarne 1880 bevisa, att stjernan var i maxi- 

 mum eller ej långt derifrån i början af Maj. Tvenne äldre 

 maximipocher kunna jemväl med någorlunda säkerhet härledas. 

 Ar 1857 den 17 Februari observerades nemligen stjernan under 

 genommönstringen i Bonn, och dess ljusstyrka uppskattades då 

 till 7™, 5; deremot saknas den i samma zon den 18 April 1857. 

 Detta angifver, att maximum har egt rum i December 1856 eller 

 början af Januari 1857. Ar 1797 den 22 Maj observerades 

 stjernan af L ålande, och var då af 8:e eller 9:e storleken. 

 Maximum detta år inträffade derföre under April — Juli. Alla 

 dessa observationer framställas rätt väl genom perioder af vare 

 sig 388,2 eller 389,3 eller 404, 1 dagar, bäst måhända genom det 

 andra af dessa värden. Det torde derföre vara otvifvehiktigt, 

 att nästa maximum kommer att inträffa mot slutet af Septem- 

 ber 1885. 



