:i7 



Öfversigt af Koiigl. Veteiisk!i])s-A]vaileiiiieiis FürliiiiKlliiiL'ar, 1884. N:o G. 



Stockholm. 



Meddelanden från Upsala kemiska Laboralorimn. 



95. Olli aromatiska ortodiaminers cyanföreningar. 

 Af J. A. Bladin. 



[Meddeladt den 11 Juni 1884]. 



Under Professor P. T. Cleves ledning har jag studerat 

 cyans inverkan på aromatiska ortodiaminer och vill i det föl- 

 jande i korthet meddela de resultat, till hvilka jag kommit. 



Som bekant adderar sig gasformigt cyan direkt till aroma- 

 tiska monaminer (anilin och toluidin), hvarvid en molekyl cyan 

 och två molekyler monamin sammansluta sig. Fullkomligt ana- 

 logt ger cyan med aromatiska ortodiaminer additiva föreningar, 

 men dervid förenar sig en molekyl diamin, såsom hållande 

 tvänne amidgrupper, med en mol. cyan. De på detta sätt bil- 

 dade cyanförenigarna, hvilkas generela formel kan uttryckas med 

 C„H2„_8N'4 (der v? = 8, 9 o. s. v.), äro i flera hänseenden olika 

 inonaminernas; bland annat utmärkas de genom större bestän- 

 dighet, men visa ock stora likheter med dessa. De äro ganska 

 starka baser, de lösas i syror och fällas åter af alkalier samt 

 gifva med syror två slags salter: med en eller två molekyler en- 

 basisk syra på en molekyl bas. Af dessa äro de med två mo- 

 lekyler syra ganska obeständiga och afgifva vid behandling med 

 vatten den ena molekylen syra. Mot alkohol äro de beständigare. 



Mot alkalier äro cyanföreningarna beständiga, men vid lång- 

 varigare behandling med syror inträdei sönderdelning. Derför 

 kunna ej deras salter erhållas i rent tillstånd genom cyanför- 

 eningarnas direkta behandling med syror, utan de erhållas lättast 



