ÜFVERSIGT Af K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 884, N:0 6. f)7 



nativet äter talar med bestänidliet den omständii^heten, att till 

 och med högst minimala män<i;der i isen ingående salter i h(>gst 

 väsentlig grad förändra isens fysiska egenskaper, hvilka verk- 

 ningar ej rimligen kunna tänkas åstadkomna af någon tusendels 

 procent inblandade för isen främmande fasta krop|>ar. 



GUTHRIES undersökningar') lemna medel till en antagligare 

 förklaring. Han fann, att om en utspädd saltlösning afkyldes, 

 afskiljdes saltfattigare is, under det lösningen koncentrerades, 

 oclr att detta kunde fortgå under alltjemt sjunkande frystempe- 

 ratur, till dess vid en viss koncentration och en viss temperatur, 

 olika för olika salter, men ständigt lika för ett och samma salt, 

 lösningen under honstant temperatur afskiljde i fast form en för- 

 ening mellan saltet och vatten med precis samma vattenhalt 

 som den lösning, ur hvilken den afskiljdes. Han kallade sådana 

 föreningar kryoliydrat. 



Kemisten må tänka hvad han vill om den kemiska karak- 

 tären af dessa kryohydrat med deras på grund af den stora 

 vattenhalten något vidunderliga formler; existensen af sådana 

 föreningar med konstant stelnings- och smälttemperatur kan väl 

 ej betviflas. Det må ju vara möjligt att, såsom man påstått, 

 kryohydraten för sin konstanta sammansättning hafva att tacka 

 endast de egendomliga omständigheter, under hvilka de bildats; 

 nästan lika förhållanden förekomma, såsom nedan skall visas, 

 vid isbildningen. Några salter, hvilkas beståndsdelar finnas i 

 hafsvattnet, bilda fasta kryohydrat redan vid sä hög temperatur. 



') On salt Solutions and attached water by Fr. Guthrie. (The Philosophical 

 Magazine 1875.) 



Sjelf var Guthrie, såsom förut är antydt, af den åsigten, att isens salter 

 förefunnos endast i form af koncentrerad lösning. Hau antyder dock, att 

 de s. k. kryohydraten sannolikt spelade en viss roll vid isbildningen och 

 komplicerade detta fenomen. Emellertid har han ej närmare utvecklat sina 

 tankar häröfver; han har således ej deraf dragit den slutsatsen, att isens 

 salter borde hafva en annan qvantitativ sammansättning än vattnets, hvarför 

 ^lan ej heller ansett nödigt alt underkasta hafsis någon vidlyftigare analys 

 än en enkel klortitrering. Vissa uttryck gifva anledniug att tro, att han 

 ansett fasta kryohydrat bildas endast ur de i isen inneslutna, koncentrerade 

 lösningarne och först vid starkare afkyluing, ej vid isens första bildning. 



