ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAK 1884, N:0 6. 79 



Ja^ har nämligen funnit Åphyllanihes' kärlsträngar äga en håll- 

 fasthet af mellan 50 och 60 grm pr 0,oi mm-, således betydligt 

 mindre än öfverhudens. 



En i mekaniskt hänseende vigtig fråga är vidare förhål- 

 landet mellan tvärmåtten af all epidemi och all kärlsträngväfnad,, 

 som finnes i en stängel. Verkstäld beräkning har gifvit vid 

 handen att, detta förhållande hos Aphyllanthes i medeltal har 

 värdet 2:1. 



Af betydelse för dess mekaniska verkan är slutligen ock 

 det förhållandet, att epidermet är beläget på betydligt längre- 

 afstånd från den neutrala axeln än kärlsträngväfnaden. 



Af de ofvan anförda fakta: epidermets stora hållfasthet,, 

 dess tvärmåtts betydliga yta i förhållande till kärlsträngväf- 

 nadens i förening med dess periferiska belägenhet, torde således 

 med visshet kunna dragas följande slutsats: 



Ofverliuden hos Aphyllanthes bidrager i väsentlig mån till 

 stängelns hållfasthet och hör medräknas till stammens stereom. 

 Ribborna af mekanisk epiderm inotsvara till funktion andra 

 växters epiderynala och suhepidermala kollenkym- och bast- 

 strängar. 



Ofvanstående försök äro utförda å Stockholms Högskola» 

 fysiska kabinett, och hembär jag härmed min vördade lärare, 

 prof. dr R. Rubenson min varma tacksamhet, för det han be- 

 redvilligt upplåtit Högskolans instrument till mitt begagnande. 



Stockholm 1884. Kongl. Boktryckeriet. 



