ÜFVERSIGT Al' K. VIOTKNSK.-AK A I). KOKII A M)M N(;AK IMS4, N:0 7, 4'.i 



S. Gr. Ivitftut. 



o. Gr. Komiiiif Oskiifs liaiiiii. 



Antennaria alpina (L.) K. \>\i. v. iilnhrata .). \'aiii.. 

 iV. Gr. (jiodlwnn. 



Erigeron alpinum L. 

 «S. Gr. Iviiitut, Groenediil. 

 O. Gr. Konung Oskars hamn. 



Någon konstant karakter som skiljer ifrågavarande art från 

 följande finnes ej. Yid granskning af de grönländska formerna 

 af denna grupp skall man finna de tydligaste öfvergångar från 

 E. alpinum L. till E. uniflorum L. å ena sidan och från den- 

 samma till E. eriocephalum J. Vahl å den andra. Exemplar 

 från Ivigtut och Groenedal äro af det förra slaget, ex. från öst- 

 kusten af det senare. 



De förra hafva nästan glatta, spadlika rotblad utan udd på 

 de nedersta, kort enblommig stjelk, holkfjällens här till halfva 

 sin längd (somliga mer andra mindre) ledade, inga rörformiga 

 blommor med snedskuret bräm innanför kantblommorna, detta 

 allt talande för E. uniflorum L.; men å andra sidan med lång- 

 skaftade rotblad, stjelken lika hårig nedtill, vid basen intryckta 

 blomkorgar och långa strålblommor, hvilket deremot tillhör E. 

 alpinum L. ' 



Bland exemplar från östkusten träffas former med mer eller 

 mindre ulliga holkar, mer eller mindre utstående och hängande 

 holkfjäll, mer eller mindre smalt jemnbreda stjelkblad, nästan 

 glatta eller håriga rotblad, som äro mer eller mindre tydligt ner- 

 viga. »Mer» talar för E. eriocephalum J. Vahl, »mindre» för 

 en form af E. alpinum L. (f. leucocephala Er.). 



Då vid Ivigtut ingen typisk E. uniflorum L. är anträffad 

 och vid Konung Oskars hamn ingen E. eriocephalum J. Vahl, 

 men väl E. alpinum å båda dessa ställen, har jag hänfört de 

 tvistiga formerna till denna senare. 



Erigeron unißoriim L. 

 IV. (jr. Proeven (72° 23' n. br.), Godhavn, Kisengiartak. 



