ÖFVERSIGT AP K. VKTENSK.-AKA D. FÖRHANDLINGAU 1884, N:0 7. 49 



Hieraciurn prenanthoides ViLL. * rigorosum L^ST. in herb, 

 mus. bot. Stockhohii. (Synon. TL auratuin Lange 1. c. [sec. de- 

 terin. Friesii] non aiiratum Fr. Symb. et IL N.) 



Involucra atra, crassa, squamis latis obtusissimis, subefloc- 

 cosis sparsim glandulosis et pai'ce et carte pilosis; styli mere 

 et persistenter lutei; achenia fusca. 



Stjelk 2 — 3 fot, glatt eller uppåt hårig. Blad talrika, uppåt 

 glest sittande, alla lancettlika med omfattande bas, under bleka 

 och starkt nätådriga, hvasst men ej djupt tandade; de nedre 

 äro mot basen afsmalnande, de mellersta jemnsmala, de öfversta 

 med bred, nästan hjertlik bas; alla äro i kanten och under styft 

 korthäriga (de öfversta dock mycket glest); endast de öfversta 

 äro märkligt stjernludna. — Rodna ej. 



Vippa vanl. mycket yfvig. Skaft långa, starkt utspärrade, 

 bärande 2 — .3 små skärmar, af hvilka de öfversta äro svart- 

 aktiga och nästan luddfria; de hafva glesare eller tätare, styfva, 

 svartfotade och hvitspetsade, mer sparsamma, mycket korta 

 glandier, ymnig ludd. Upp emot holkbasen tyckas de starkt 

 förtjockade. Holkfjällen med strödda dels längre dels kortare 

 gulhufvade glandier, hvilka till en del öfvergä i de i karakteren 

 nämnda, kort hvitspetsade håren. Achenier 4 mm. Pappus 

 något rödaktig 8 mm. 

 S. Gr. Groenedal, Arsukfjordens inre, Igaliko, Amitsok. 



Blommar sent, först i slutet af Aug. Af skandinaviska 

 arter står H. strictum Fr.? Lindeb. exs. n:o 94 denna ganska 

 nära, men skiljer sig dock afgörande genom de mörka stiften, 

 de smalare, mindre tandade, under mindre bleka och nätådriga 

 bladen samt de mindre svarta och bred fjälliga holkarne. Re- 

 producerar till holkar H. nigrescens * hyparcticum liksom föreg. 

 gör det med H. nigrescens * livido-rubens. 



CAMPANULACE^. 



Campanula 7'otundifolia L. 

 A^. Gr. Sofiehamn. 



Öfversigt af K, Vet.-Akad. Förh. Arg. 41. N:o 7. 4 



