ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAU. FÖUHANJJLINGAR 1 884, N:0 7. 51 



1). Gr. Konung Oskars lianm ])a, sandit;a, niiij;()t gräsbevuxna 

 sluttningar. 



Denna vackra Campanula, som togs blommande i l»örjan af 

 September, är lätt igenkänd på sina stora breda blommor, som 

 synas ännu större för de korta stjelkarnes skull, ocli pä sina 

 tättsittande, breda, trubbiga blad. I habitus kommer den kanske 

 närmast C. Scheuchzeri ViLL. af dem jag haft tillfälle att se. 

 Till karakterer stär den närmast C. Langsdorffiana Fi.scH. att 

 döma af beskrifningen i A. DC:s Monographie des Campanulées. 



Men hvad är C. Langsdorffiana FlscH? Derom ha åsig- 

 terna varit delade, och beror detta utan tvifvel pä att helt olika 

 former varit hopförda under detta namn. Alphonse Decan- 

 DOLLE upptar den i ofvan anförda arbete som varietet under 

 C. linifolia Lam. och skiljer den genom följande kännetecken: 

 »glabra, caule erecto subunifloro, foliis radicalibus ovato rotun- 

 datis integris, caulinis inferioribus obovato lanceolatis». Denna 

 diagnos, som mycket väl kan inrymma äfven C. groenlandica 

 ra., är gjord efter dels ett exemplar från Grönland, sändt af 

 HoRNEMANN, dels ett från Öst-Sibirien, sändt af Fischer. 



Det förra beskrifver han sålunda: »Folia radicalia longe pe- 

 tiolata, pauca inferiora rotundata, cordata, alia ovata obtusa 

 lata, 6 lin. longa, omnia integerrima; caulina inferiora obovata, 

 superne sensim angustiora, linearia, rigida. Calycis laciniee ma- 

 jores quam in C. rotundifolia, sed minores quam in C. linifolia. 

 Corolla potius ad C. linifoliam accedit.» Denna form är af 

 Lange 1) beskrifven under namn af C. rotundifolia L. v. arctica 

 Lge ocli upptages äfven under detta namn i hans Conspectus 

 Florae groenlandicse. - Från denna afviker C. groenlandica m. 

 för det första mycket i habitus, vidare genom de breda stjelk- 

 bladen, som äro vågbräddade och tandade, ehuru fint och glest, 

 genom de korta breda foderbladen och de uppräta blomkronorna, 

 hvars bredd är större än längden. 



Det senare exemplaret beskrifver han såsom i habitus och 

 stjelkbladens utseende mycket likt det förra, men afvikande ge- 

 ') Flora Danica, tab. 2711. 



