Öl'VERSIGT AF K. VETENSK.-AK AI). FÖHHANDJ.INGAH 1884, N:o 8. T) 



Under vissa förliaJliMidcii, antaijligon vid oxidation ocli af- 

 ^itVande af vatten, blitVer mineralet svart u(di förlorar mer eller 

 mindre af sin karakteristiska glans och färg, så att det i detta 

 stadium lätt kan förvexlas med de i gångbildningen i olika 

 oxidationsgrader förekommande öfriga manganmincralen. 



Så vidt jag kunnat finna, förekommer icke diadelphiten fullt 

 utbildad i samma stuffer som allaktiten. Den förres matrix är 

 mera tät och homogen, bestående merendels, såsom nyss sades, 

 af kalk- och talk-karbonater, då deremot allaktitens är mera 

 porös och förer flusspat och andra gängmineral, I hvarje 

 tunnprof af allaktit förekomma dock små antydningar till bild- 

 ning af diadelphit eller synadelphit, utan att man med säkerhet 

 kan afgöra, hvilketdera mineral dessa nybildningar skola föreställa. 



Diadelphitens streck eller pulver är ljust chokoladbrunt med 

 liten dragning ät grått. I korn eller småkristaller är den genom- 

 skinlig med granatröd färg, som i tunnprof visar sig höggul till 

 brandgul, beroende på uppoxideringen. 



Genom mineralets särdeles tydliga genomgång parallelt med 

 OR visar det sig såsom en glimmerart. Genom framställande 

 af spjälkningsplattor kan man i konvergent polariseradt ljus lätt 

 se den enaxiga interferensbilden, som dock är något oregelmes- 

 sig, hvarom mera här nedan. Dubbelbrytningen visar sig vara 

 negativ. 



Mineralet afgifver, vid upphettning i kolf, vatten, smälter ej 

 för blåsrör, men beklädes vid god påblåsning af en hvit subli- 

 mationsprodukt samt ger arseniklukt, som ännu tydligare fram- 

 träder vid behandling på kol med soda. För öfrigt ger den med 

 flusserna mangan- och jernreaktioner. Löses lätt af klorväte- 

 syra, något mindre lätt af salpetersyra och svafvelsyra. 



Till sin kemiska sammansättning har diadelphiten likhet 

 med allaktiten derutinnan, att den består af ett manganarseniat 

 med vatten, men det skiljer sig från denna deri, att den håller 

 omkring 7 å 8 proc. lerjord och 5 å 7 proc. talkjoid. Vid ana- 

 lysen har ungefär samma väg inslagits, som vid allaktiten om- 

 förmältes. Sedan arseniken blifvit utfäld, har mangan blifvit 



