ÖFVERSIÜT AF K. VETENSK.-AKAD. rÖRHANDHNGAR 1884, N:0 8. 7 



Förhållandet mellan syret i 



AsjO-; (R-A + l'^O); 11,0. 



blifver i dessa analyser följande: 



N:o 1 5 : 11, 12 :8,25, 

 » Il 4,24:11,85:8, 

 » III 5: 10,7 4:7,8 8'), 

 » IV 5 : 11,15 : 7,95, 

 hvilket ntan betydande fel torde kunna utjemnas till 5:11:8, 

 och då en del af Mn och Fe förekommer såsom oxider, ersät- 

 tande AloOg, torde basernas syrehalt 11 kunna uppdelas i 3 

 och 8, hvadan formeln således skulle få följande utseende: 

 R2O3 . AS2O5 + 8R0 + 8H0O. 

 Tager man medeltalet af alla 4 analyserna med utelem- 

 nande af AsjO^ i II, som af ofvan anförda orsak torde vara för 

 låg, erhållas siffror, som leda till syreförhållandet 5 : 11,4 och 

 8,04, hvilka äfven hänvisa på ofvan anförda relation. 



Då mineralet lätt vittrar och dervid afgifver sitt vatten, 

 samt då det är mycket svårt att erhålla fullkomligt ovittradt 

 material för analyserna, så är tydligt, att dessa måste visa 

 något högre manganhalt och lägre vattenhalt än det fullkomligt 

 ovittrade och rena materialet skulle göra, hvadan de erhållna 

 siffrorna torde berättiga till antagandet af syreförhållandet i 

 AS2O5, R2O3, RO och HoO till 5:3:8:8. Då MnO till någon 

 del ersattes af MgO och Ca, AI2O3 af Mn203 och Fe203, men 

 dessa ämnen förefinnas i vexlande proportioner i olika stuffer, 

 så är påtagligt, att qvantiteterna af de olika ämnena ej kunna 

 öfverensstämma i de olika analyserna. Antages exempelvis: 

 R,03 = (V4AI2 + ^'4(Mn2 + Fe2))03 och 

 RO = (VßMn + VeCMg + Ca))0 

 och om de små qvantiteter Fe-0^ och CaO insättas så som de 

 i analyserna erhållits, så fås nedanstående resultat, som i jem- 

 förelse med de 4 analysernas medeltal visar följande siffror: 



') Då de felande ämnena tagas ui- IV. 



