ö SJÖGREN, MYA ARSENIATER FRAN NORDMARKSFALTET. 



Ofvanstäende Medeltal af „ 

 formel fordrar. 4 analyser. ' ^ ' 



AS2O5 22,60 22,29 5 



MnO; 46,50+2,42 48,92 48,7i) 



MgO 5,52 6,39 > , 8,4 



CaO — 0,7 ij 



AI2O3 + Fe^O.,; 7,5 8 + 1,2 3 8,8 1 8,60 3 



HoO 14,15 14,04 8,04 



100,00 100,74. 



Diadelpliiten liar en liårdliet af 3,5 och en eg. v. af 3, 3 o — 

 3,40. De friska kristallerna äro genomlysande till kantgenom- 

 skinliga med gulbrun eller rödbrun färg. 



I tunnprof visar mineralet vexlande färgnyanser allt efter 

 profvets tjocklek och oxidationsgrader, nemligen från höggult till 

 mörkt brandgult. Af de tydliga genomgångarne, som i tunn- 

 prof under mikroskopet nästan alltid framträda, igenkännes den 

 lätt från öfrige mineral äfvensom genom de emellan höggult och 

 brandgult varierande färgnyanser, hvilka till följd af oxidatio- 

 nen ofta äro mörkare i kristallkonturerna eller så framträda i 

 genomgångarne eller i det inre af kristallen. I mycket tunnt 

 preparat, som dock i anseende till mineralets och bergartens 

 bräcklighet är svårt att framställa, visar mineralet ljust halm- 

 gul färg. Dess färgnyanser är.o således mycket vexlande och 

 kunna i samma prof variera från nästan svartbruna till ljust 

 halmgula, nästan färglösa. 



Diadelpliiten har en knapt märkbar dicliroism och ut- 

 släckningen är parallel med genomgångarne. 



Den kristallografiska och optiska undersökningen är gjord 

 af Docenten Hj. Sjögren, som rörande densamma kommit till 

 följande resultat: 



Vinkeln mellan grundrhomboedern och basplanet, uppmätt 

 på olika kristaller, har i medeltal visat sig vara 45° 44' och 

 häraf beräknas följande axelsystem: 



a: c = I : 0,8825. 

 De förekommande formerna äro: 



