18 SJÖGREN, NYA AKSENIATER FRÄN NORDMARKSFÄLTET. 



dock mera eller ända till 25 proc. vatten, af hvilket dock un- 

 gefär hälften bortgår redan vid lindrig värme, dervid det fin- 

 rifna pulvrets färg, som är smutsigt ljusgrön, öfvergår till blå. 

 Vid starkare hetta bortgår resten af vattnet och fårgen blifver 

 mörkt buteljgrön 1). 



Axelkonstanterna hos lirokoniten uppgifvas vara a: b : c == 

 1,6809 : 1 : 1,3190 och /::? = 88° 33'; om af synadelphitens här 

 ofvan uppgifne konstanter a fördubblas och c tages Y, ga'^o 

 större erhalles a : 6 : c = 1,7 162 : 1 : 1,3788. 



Lirokoniten har likasom synadelphiten en rhombisk habitus, 

 och den vanliga kristallformen liknar en rhombisk kombination 

 af oo P och P ö) . 



Hos begge mineralen eger äfven full likhet rum i afseende, 

 på den optiska orienteringen. Optiska axlarnes plan är nemli- 

 gen vinkelrätt emot symmetriplanet och den spetsiga bisektrisen 

 sammanfaller med ortodiagonalen. 



ril. Haemafibrit Igelström 2) (tig. 8, 9, 10, tafl. XXVI). 



Mineralet fanns vid No7'dmarks Mossgrufva af L. J. Igel- 

 STRÖM ungefär samtidigt med de föregående tvenne af mig der- 

 städes iakttagne samt publicerades af honom i Geol. Fören. För- 

 handl.^) och har äfven i kristallografiskt och optiskt hänseende 

 blifvit omförmäldt af E. Bertrand*). 



Då emellertid Igelströms uppgifter om mineralets sam- 

 mansättning icke öfverensstämma med de resultat, hvartill jag 

 genom 3:ne analyser kommit, har jag ansett det lämpligt att, 

 i sammanhang med öfrige af mig undersökta och beskrifna ar- 

 seniater, äfven omförmäla detta. 



') Enligt Trolle Wachtueisters analys. K. Vet.-Akad. Hand). 1832. s. 80. 



2) Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. 1884, N:o 4, sid. 85. 



=•) Band VII, haft. 4, sid. 210, 1884. 



") Bulletine de la Soc. Min. de France, 7, 124, 1884. 



