ÖFVERSKrT AK K. VETENSK.-AKA I). l'ÖRHAXDMNO A II 1884, N:(>8. Bl 



luirusoiu hau t'cu-liinj^rdc sin abdomen ocli ^enoni iKijiiint^'ar och 

 vriclniniiar scikte lir'mua sina (h-rvid tVaniti'ädandc k()|iidati<tns- 

 ui'ganer i beröring med spetsen af lionans abdonicn. S(tni hau 

 var betydligt kortare än honan, livars hoplagchi vingar dessutom 

 voro hinderliga, sa viHe det ej lyrkas, o(di han slä|>[)te sitt tag. 

 Han ersattes dork strax af en annan lianc, som syntes mera 

 energisk i sina bemödanden. Genom att begagna ett tillfälle, 

 då honan satt stilla, till att släpjia sitt tag med frambenen och 

 retirera något baklänges på honans rygg lyckades han bringa 

 sina kopulationsorganer i förening med honans, hvarefter han 

 lade sig baklänges bakom honan och lät sig sålunda af denna 

 en stund kringsläpas på ryggen. Trots denna obeqväma ställ- 

 ning tycktes han vara fullkomligt ogenerad och putsade under 

 tiden sina framben. Föreningen varade blott omkring '/.^ minut. 

 Andra mötande hanar bemäktigade sig derefter honan, men jag 

 såg ingen annan lyckas i sina parningsförsök. Ofta hände det 

 att flere hanar kämpade om honans egande, i det nya tillkom- 

 mande sökte göra den förste platsen stridig på honans rygg. 

 Jag såg en gång honan krypa omkring med 3 ofvanpa hvar- 

 andra sittande hanar pa ryggen, hvarvid alla litligt täflade om 

 liennes ynnest. Ofta rullade alla fyra, under häftiga spratt- 

 lingar fasthållande sig vid hvarandra, utför rw/a-stackens slutt- 

 ning. Stundom hände det att en mötande r?;'/a-arbetare grep 

 den öfverst sittande hanen mellan sina mandibler, men efter 

 några ögonblick genast åter släppte honom alldeles oskadad. 

 Flere gånger såg jag 9'z/_/a-arbetare nyfiket titta in i det genom 

 stubbens sönderbrytande blottade Forriiicoccenus-hoei& håligheter 

 samt draga sig tillbaka med en af de små arbetarne mellan 

 käkarne; dessa släpptes dock efter några ögonblick alldeles oska- 

 dade. De på detta sätt behandlade Formicoxenus-må\\'K\Qxx\d^ 

 förhöllo sig dervid alldeles lugnt och sökte ej försvara sig. Hade 

 detta r^«/a-arbetarnes beteende varit af någon fiendtlig natur, 

 kan man, med kännedom om den energi, med hvilken äfven 

 små myror försvara sig mot öfverlägsna fiender, med temlig 



