84 STRÖMFELT, ISLANDS KÄRLVÄXTER. 



der min resa hade jag tillfälle att besöka tvenne sådana, vid 

 Hallormstaöur i östra och i Fnjöskadalur i norra Island, den 

 förra enligt isländarnes utsago den största i landet'). Dessa 

 skogar bestodo hufvudsakligen af Betula-arter, af livilka de flesta 

 individer voro buskformiga, men somliga egde en temligen grof 

 stam af ända till 20 fots höjd. Vidare har i en ej alltför långt 

 aflägsen forntid landet varit mera skogbeväxt, om också de gamla 

 sagornas uppgifter fä anses något öfverdrifna. Ej heller utgör 

 landets klimat något absolut hinder för träds förekomst, hvilket~ 

 bevisas dels af de der befintliga, fastän få skogarne, dels deraf, 

 att träd (rönn) planterats och ännu trifvas, t. ex. i Akureyri, 

 som dock ligger pä Islands nordkust. Slutligen öfverensstäm- 

 mer, såsom i det följande skall visas, Islands flora nästan full- 

 ständigt med den subarktiska i norra delen af Europas Conifer- 

 område. På dessa grunder har jag ansett mig böra följa Eng- 

 LERS-), Blytts^) och Kjellmans*) exempel, i det jag betrak- 

 tar Island (jemte Färöarne) som en skoglös del af Europas 

 Coniferområde. 



Utom skoglösheten finnas mänga andra likheter med de 

 arktiska länderna. Buskarne, som bilda det på fjellens lägre 

 sluttningar vanligen förekommande »kratwet, äro lågväxta, med 

 knotiga och ofta till marken tryckta grenar. En del växter, 

 såsom Arabis petraea, Draba' nivalis och Saxifraga decipiens, 

 visa benägenhet att bilda dessa låga, hårdt sammanträngda tuf- 

 vor, som utmärka många arktiska växter. Åtskilliga fjell växter, 

 såsom Silene aeaulis, Dryas octopetala o. a., förekomma ända 

 ned på de grusiga hafsstränderna, under det att deremot strand- 

 och sumpväxter, t. ex. Plantago maritima, Armeria elongata 



') Den såcr dock nu teuiligeii tynande och gles ut. till följd deraf att äter- 



vaxteu hämmats af den massa aska, som 1875 utslungades från den ej långt. 



aflägsna vulkanen Askja eller D;,ngjufjöll och ännu till ett qvarters dju|) 



betäckte delar af sluttningen, der skogen växte. 

 -) A. Engler: Die Entwickelungsgtschichte der Pllanzciiwclt seil der Ter- 



tiärzeit. Leipzig 1879. 

 ') A. Blvtt: Die Theorie der wechseludeu kontinentalen und insu'aren Kli- 



mate. I ENGLtKS Jahrbücher, Band. 11. 

 *) I föreläsningar vid Upsala universitet höstterminen 18b3. 



