Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Forhandliiigur 1884. N:o 9. 



Stockholm. 



Om en egenskap hos den elektriska potentialen. 

 Af G. R. Dahlander. 



[Meddeladt den ]2 November 1884.] 



Teorien för den elektriska potentialen utgör nu mera en af 

 elektricitetslärans vigtigaste delar ocli har redan fört till ett stort 

 antal vigtiga resultater, som den experimentala undersökningen 

 bekräftat. Den lofvar i sjelfva verket att blifva för elektricitets- 

 läran af en betydelse motsvarande den, som den mekaniska 

 värmeteorien redan eger för värmeläran, och den är icke bunden 

 vid någon hypotes angående orsaken till de elektriska fenomenen. 

 Icke utan skäl har man jemfört den elektriska potentialen och 

 temperaturen. Likasom den senare lemnar begrepp om en kropps 

 värmetillstånd, angifver potentialen kroppens elektriska tillstånd, 

 och likasom värmet öfvergår genom en ledare från den kropp, 

 som har högre, till den som har lägre temperatur, uppkommer 

 en rörelse af elektriciteten från den kropp, som har högre 

 potential, till den, som har lägre, så snart de sättas i förbindelse 

 med hvarandra genom en ledare. 



Potentialen angifves såsom bekant på två olika sätt. Den 

 uttryckes nemligen antingen genom formeln 



V= [^ 



eller genom det arbete, som motsvarar förflyttningen af den posi- 

 tiva elektricitetsmängden ett till oändligt afstånd frän den punkt, 

 för hvilken potentialen bestämmes. För den matematiska be- 



