16 WEIBULL, MINERALFÖREKOMSTEN VID VESTRA SILFBERG. 



ett amorft mangan-järnoxidmineral. Härpå beror den brunsvarta 

 färg, som är karakteristisk för kalkstenar från V. Silfberg. 



Ofvannämda rena Mn-kalcit från Stollberget löstes i utspädd 

 kall saltsyra, hvarvid 0,7 1 %, hufvudsakligen bestående i magnetit, 

 stannade olöst. Analysen gaf följande resultat: 



Olöst 0,7 1 Atomförhållande. 



CaO 



46,2 2 



8,25 



MnO 



6,98 



0,99 



FeO 



3,01 



0,42 



MgO 



0,22 



0,05 



9,71 



COo (förlust) 42,8 6 9,7 5 



och sammansättningen är alltså 6 (CaO . CO2) + (Vio ^^ ^/lo 

 Fe)0 . COo, som fordrar: 



CaO 



47,0 2 



MnO 



6,86 



FeO 



3,02 



COo 



43,10 



Af förut undersökta spater står ifrågavarande mineral när- 

 mast Breithaupts spartait (från Sparta i N. Jersey). Ej blott 

 sammansättning (spartait är enligt Richter: CaO 47,9 2 Yo, 

 Mn(Fe)0 7,i9^, MgO \,2\ % och COo 44,0 4 %, enligt Jenzch 

 håller den ock 0,3 8 ^ ZnO) utan genomgångar, färg och eg. vigt 

 öfverensstämma. 



Undersökningen af spater från andra grufvor skulle säker- 

 ligen bestyrka denna växling i kemiska och fysiska egenskaper, 

 som de af mig närmare undersökta profven lägga i dagen. Ge- 

 mensamt för dem alla — så godt som utan undantag — är att 

 de gåfvo tydlig reaktion på mangan (och järn) och sålunda äro 

 att upptaga såsom manganokalciter. 



Jag häller före, att manganohalcit är den enda riktiga benäm- 

 ningen på dessa mineral af det skäl att, liksom kalciten be- 

 tecknar det rena romboedriska kalk-karbonatet, utmärker eller 

 hör ferro-, plumbo-, manganokalcit etc. utmärka en sådan isomorf 

 artförändring af det romboedriska karbonatet, där en mindre 

 mängd calcium är företrädd af järn, bly eller mangan. Som 



