ÖKVEHSICT Al' K. VKTKNSK.-AKAI). I'(")U II AN I) M N(i A K. 1884, N:()0. 17 



bekant, har |}|{l'U'l'iiAi'l''i' liclai;t ett, efter lians iiiipiziit, till aia- 

 gonitgruppen Inu-ande noi-niait karl)(uiat tVan Scliemnit/, ined 

 namnet nianganokalrit. liedan den oiuständiglKiten att detsamma 

 ej skulle höra till de romboedr. karbonaten (kalcitgruppen) visar 

 namnets olämpligliet. Nu kommer hiirtill, att K ijknnkr i Buda- 

 pest nyligen påvisat, det ifrågavarande mineral verkligen är j-om- 

 boedriskt och alltså en rhodochrosit ^). Skulle emellertid — 

 livilket ej kan anses osannolikt — ett rombiskt mangankarbonat 

 påträffas, bör lätteligen ett rationelare namn därå kunna an- 

 bringas. 



Vad. 



Där körtlar af maganokalcit gå i dagen, eller, ännu bättre, 

 en kalkhaltig berghäll genom jordrymning blottats, finner man 

 ytan till flere tums djup täckt af ett brungrått-svart, jordartadt 

 mineral. I profiler där en större omväxling af mineral råder, 

 finner man ibland körtlar af starkt sönderdelad Mn-kalcit på 

 flere fots djup vid sidan af fullkomligt friska mineral, såsom 

 malakolit och granat. Stuffer af Mn-kalcit behöfva blott en 

 jämförelsevis kort tid ligga i luften, för att färgen skall från 

 ljusgrå öfvergå till brun och svart, medan de inuti visa en full- 

 komligt frisk kärna. 



Jag har förut varit i tillfälle ofientliggöra en analys å sådan 

 omvandlad manganhaltig kalksten från Slätgrufvan -). Sedan 

 inblandad magnetit bortskaffats, bestod det svartbruna pulvret af 

 (% Mn., \/4 Fe.^) O3 . H2 O (jämte något kalk); eller ett vad- 

 artadt mineral förelåg. 



Denna sammansättning ger tydligt tillkänna i livad riktning 

 sönderdelningen af manganokalciten gått. Utom mangan-jern- 

 oxidhydrat bildas kolsyrad kalk, hvilken vid diffusion af kolsyran, 

 — ■ som jämte vattnet verkar såsom lösningsmedel — såsom ren 

 kalkspat afsätter sig i skolar och sprickor. 



') Zeiischr. f. Kryst. IX, 242, VIII, 288. 

 2) Anf. ujjps. s. 509. 



Ofversigt af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 41. iV.-o • 



