160 JOHANSON, SVAMPAE, FRÄN ISLAND. • 



ofta något polygonala. Dessutom äro sporlioparne i allmänhet 

 större och bilda långsträckta svarta stripor på bladen, så att 

 de båda arterna äfven till sitt yttre uppträdande äro hvarandra 

 ganska olika, hvilket man lätt kan se vid en jemförelse mellan 

 t. XXIX fig. 1 och 2. 



Deremot synes E. amhiens (Karst.) vara identisk med 

 E. crastopliilam Sacc . (Michelia I p. 540). Emedan den af 

 Karsten gifna benämningen daterar sig redan från 1872, har 

 den prioritetsrätt framför E. crastophilum Sacc, som är några 

 år yngre, hvadan denna art rätteligen bör kallas E. arnbiens 

 (Karst.). 



E. Catabrosse n. sp. Tab. XXIX fig. 3. 



Sori minuti plerumque rotundati, sub epidermide nidulantes, 

 sparsi vel subgregarii, initio pallide cinereo-rosei, conidiis instructi, 

 deinde cinereo-fusci vel atrofusci. Spor« plerumque rotundatae, 

 laxe congregatse, episporio subfusco, levi, non tenui, ssepe passim 

 orassiore 10 — 12 /.i diam., rarissime 15 f.i long., 6 (.i crass. 

 Conidia fusoideo-oblongata, plerumque curvula, hyalina, simplicia, 

 8 — 10 f.1 long, 2 f.i crass.; caespites totum sorum occupantes. 



Hab. in foliis vivis Catabroscn aquaticce ad Holar Islandia^ 

 borealis. 



Skiljer sig från föregående derigenom att sporerna äro mera 

 rundade, i medeltal 10,6 {.i långa och 9,6 fx breda, samt hafva 

 en tjockare membran, hvilken dessutom ofta är på åtskilliga 

 ställen försedd med förtjockningar, h varjämte de ej äro på långt 

 när så tätt sammanpackade. Konidiehoparne hafva en något 

 rödaktig anstrykning och betäcka hela öfversidan af sporhoparne, 

 hvilka äfven såsom äldre ej bli svarta, utan vanligen mer eller 

 mindre bruna. 



UREDINE^. 

 UROMYCES Link. 



U. Liinonii (DC.) LÉV. 



O. Isl. Eskifjöröur på Armeria maritima (MiLL.) WiLLD. 



