4 RUBENSDy. OM LJUSETS G4NG GENOM ISOTROPISKA Ä>[XEX. 



Den fria etern i tomrummet måste betraktas som ett sådant 

 liomogent homoedriskt medium, uti hvilket en fullkomlig symmetri 

 eger rum i afseende på etermolekylernas fördelning, till följd 

 livaraf de transversella etervibrationerna. Iivilka anseS betinga 

 ljusfenomenet, genom deras fortplantning i tomrummet ej polari- 

 seras, om de ursprungligen äro opolariserade, men under fort- 

 gången bibeliålla sin polarisationsrigtning oförändrad, om det 

 infallande ljuset är polarisera dt \). 



De tre A-ibrationer. som svara mot ett visst vågplan, liafva 

 i allmänliet livar sin fortplantniugshastighet ocli dessa liastig- 

 lieter bero på värdet af tvenne konstanter, livilka Briot be- 

 tecknar med G och //. Dessa storheter äro lika för alla mediets 

 punkter, men variera dels med vågplanets läge. dels med mediets 

 täthet. Då det är fråga om etern i tomrummet, kan man i ut- 

 trycken pa G och H särskilja de faktorer, som bestämma våg- 

 planets läge och de som hafva afseende på mediets täthet. De 

 senare betecknar Briot med a och h. Kalkylen gifver vid 

 handen, att de transversella vibrationerna genom fortplantningen 

 ej erhålla någon bestämd rigtning, att de fortplanta sig med 

 samma hastighet samt att denna hastighet är lika stor för hvil- 

 ket läge som helst hos vågplanet, hvilket ^isar att vågytan är 

 sferisk. Fortplantningshastigheten för de transversella vibratio- 

 nerna, hvilken vi vilja beteckna med i2(, är 



0. = ]a + h. 



Den longitudinella vibrationen besitter äfvenledes en i alla rigt- 

 ningar konstant foitplantningshastighet, men denna hastighet är 



O, = ] ,; + Sh 



') Vi bortse här från deu partiella polarisation, som uppkommer vid Ijnsets 

 brytning i ett isotropiskt medium, och frän den vridniog af polarisations- 

 planet,, som eger rum, när en polariserad ljusstråle går in i ett dylikt me- 

 dium. Dessa fenomener härleda sig icke direkt från vibrationeruas fort- 

 skridande i mediet. De bero utom af ämnets natur äfren af infallsvinkeln 

 och hafva således en helt annan orsak än den fullständiga polarisation, som 

 alltid eser rum i ett dubbelbrvtande medium. 



